Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як спадкоємець за заповітом, він прийняв спадщину після смерті батька. За його заявою приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Коник Б.М. було заведено спадкову справу №34/2018 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2, 4937 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сатиївської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РВ 02169. Крім вказаного спадкового майна, до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 70 га, яка розташована на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, та належала спадкодавця згідно Державного акта на право приватної власності на землю IV-РВ №037248, виданого Сатиївською сільською радою народних депутатів на підставі рішення сесії від 24.12.1999 №10. Коли він звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадкових прав на земельну ділянку, згідно вказаного державного акта, то при перевірці документів виявились розбіжності у написанні імені спадкодавця. Так, Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-РВ №037248, виданий [PERSON] , а у свідоцтві про смерть спадкодавець зазначений [PERSON] . Також помилково зазначена площа земельної ділянки 0, 60 га, хоча згідно плану земельної ділянки загальна площа земельних ділянок становить 2, 70 га. Виправити цю помилку у первинному документі неможливо. У зв`язку з цим, нотаріусом було відмовлено у видачі мені свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності померлому Державного акта на право приватної власності на землю. За таких обставин, він позбавлений можливості без рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявник [PERSON] просить розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначив у заяві. Представник заінтересованої особи Сатиївської сільської ради у судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №1907 (а.с. 5). У свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] , виданому 11.04.1966 Сатиївською сільською радою, батьком зазначений: « [PERSON] » (а.с. 6). 16.11.2018 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Коник Б.М. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №34/2018) на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2, 4937 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сатиївської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії РВ 02169. Право власності позивача на вказане майно підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.11.2018 (а.с. 7, 8, 9, 10). Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-РВ №037248, виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с. 11). Як свідчить повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Коника Б.М. №69/01-16 від 17.05.2024, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2, 70 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 023932, [PERSON] відмовлено через розбіжності у написанні імені спадкодавця « [PERSON] » та « [PERSON] » та помилку у написанні загальної площі земельної ділянки у правовстановлюючих документах, а саме: Державному акті на право приватної власності на землю серії РВ 037248 та рекомендовано звернутись до суду для встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документа (а.с. 12). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 2\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Частиною 2\~ст.\~256 ЦПК України\~визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`я, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Задовольняючи заяву\~про встановлення\~ факту належності правовстановлюючого документа, суд бере\~до уваги, що заявник [PERSON] є спадкоємцем майна покійного батька [PERSON] , проте через розбіжності у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] », не може належним чином оформити свої спадкові права, визнання факту заінтересованою особою. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved