Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 41/100 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0935, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1528 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0936, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що він є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до складу спадщини після смерті якої увійшло вищевказане майно. Постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Житомирської районної нотаріальної контори Житомирської області від 18.01.2024 в межах спадкової справи № 244/2022, відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0935, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,1528 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0936, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю визначити розмір частки померлої [PERSON] у праві спільної власності на земельні ділянки. Окрім того, зазначає, що не має можливості надати нотаріусу документи на підтвердження частки спадкодавиці у праві спільної власності на земельні ділянки, що входять до складу спадщини, тому його права мають бути захищені в судовому порядку шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно, який є ефективним способом захисту прав. Ухвалою судді від 03.05.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 31-32). Сторони в підготовче засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 200 ЦПК України,\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи\~ чи\~ інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову,\~ обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, спадщину після смерті якої прийняв лише позивач (а.с. 7, 10, 95 зворот). Відповідно до матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель комунальної власності та передано їм безоплатно в спільну сумісну власність земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0935, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,1528 га, кадастровий номер 1825010100:06:001:0936, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та 25.08.2016 за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки (а.с. 8, 9, 12, 13). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи 18.01.2024 [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на 41/100 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). \~ \~ \~ \~Згідно актового запису про смерть №211 від 17.04.2023 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 30), а єдиною спадкоємицею останнього, яка прийняла спадщина є його дружина, тобто відповідач у справі [PERSON] , інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини (а.с. 49, 50, 53, 54). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. \~ \~ \~ \~За нормами ч. 4\~ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до норм\~ст. 89 Земельного кодексу України\~у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. \~ \~ \~ \~Норма ч.\~5\~ст.\~ 89 Земельного кодексу України\~передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності, згідно якого вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. \~ \~ \~ \~За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved