Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер його брат [PERSON] та відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 земельну ділянку з кадастровим номером 1820684600:05:000:0159, площею 0,593 га. На думку позивача, строк для прийняття спадщини після смерті брата був пропущений з поважних причин у зв`язку з тим, що він вважав що спадщину прийняв шляхом управління та володіння майном. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О.В. від 30.01.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 №870/0/15-23 суддя Васильчук О.В. звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою від 28.02.2024 суддею Самойленко Л.М. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, пояснив, що після смерті брата користувався частиною його земельної ділянки, тому вважав, що спадщина автоматично перейшла в його власність. Також у 2021 році почалась пандемія короновірусу і, у зв`язку з введенням карантину, нотаріальні контори були зачинені, а згодом військовий стан. Відповідач Дубрівська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 07.05.2024 року до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 30.03.1983.(а.с.7-8) . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.01.2023 року земельна ділянка з кадастровим номером 1820684600:05:000:0159, площею 0,593 га належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ( а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2021 р. [PERSON] помер [INFO] (а.с.12,13) . Відповідно до довідки виданої Дубрівської сільської ради Хижівського старостинського округу від 18.08.2022 №223 померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був зареєстрований в с.Радулин Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с. 11). Згідно повідомлення завідувача Баранівської державної нотаріальної контори від 15.09.2022 року № 4496/01-16 [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] ( а.с.12 ). Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. (а.с.25). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20). Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач надав пояснення, про те, що вважав що спадщину прийняв шляхом управління та володіння майном, а згодом, коли вияснилося, що це не так, подати вчасно всі необхідні документи йому завадив запроваджений в країні карантин, у зв`язку з розповсюдженим на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та збройна агресія росії проти України. Позивачем не надані докази, що мали місце непереборні події, які не надавали можливість позивачу оформити та надіслати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Сама по собі юридична необізнаність позивача без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Позивач не був позбавлений можливості направити заяву поштовим зв`язком. У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати належну правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно із факту визнання позову відповідачем. Отже, суд встановив, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, а тому він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, що є підставою для відмови йому у задоволенні позову.

Outcome: dismissed