Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно (квартиру [ADDRESS] ). Позивач є спадкоємцем першої черги, у травні 2024 року при зверненні до нотаріуса отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії по причині пропуску строку на прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем померлого є [PERSON] . Причини пропуску вказаного строку є поважними у зв`язку з чим [PERSON] просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць. Ухвалою суду від 25 червня 2024 року справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження. Представником позивача на адресу суду подано письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7-9). Після смерті спадкодавця відклалась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (встановлено з матеріалів спадкової справи 09/2024, що надана у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем [PERSON] є відповідач [PERSON] (матір спадкодавця), яка прийняла спадщину шляхом написання відповідної заяви. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] (діти спадкодавця) відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] , про що свідчать відповідні заяви на ім`я нотаріуса. Позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги (а.с.6). У встановлений законом термін до нотаріуса не звернувся, у зв`язку з чим пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. З відповіді нотаріуса на його усне звернення № 115/02-14 від 10.06.2024 року вбачається, що останньому було роз`яснено право звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.18-19). Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого закінчився 11 травня 2024 року. Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що на даний час працює поліцейським в УПП у Волинській області (а.с.10), а також навчається у Рівненській академії патрульної поліції. Враховуючи ненормований графік роботи патрульного, емоційні перевантаження та перебування поза межами області на навчанні (Рівненська академія патрульної поліції знаходиться в с. Городок Рівненської області) не встиг вчасно звернутись до нотаріуса. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд визнає причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини поважними. Суд також зауважує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року на усій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який триває по даний час, що також істотно вплинуло та частково стало перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, на думку суду, позивачу слід надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved