Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

11.06.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові щодо укладення договору позики №78242585 посилалися на те, що 24.03.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78242585. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року в розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 28500 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договору позики Позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані кошти в строки, передбачені договором позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року в сумі 38000 грн. В позові щодо укладення договору позики №5297132 посилалися на те, що 10.03.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №5297132. 10.08.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно Реєстру боржників від 10.08.2023 року до договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року в розмірі 6320,01 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4320,01 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договору позики Позичальник зобов`язується повернути позику, сплатити проценти за користування позикою та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надану позику в строки, передбачені договором позики. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року в сумі 6320,01 грн. Прохали стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року в розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 28500 грн. - заборгованість за відсотками; та за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року в розмірі 6320,01 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4320,01 грн. - заборгованість за відсотками, а всього в сумі 44320,01 грн., та стягнути з відповідача понесені судові витрати, справу розглянути у відсутність представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. 11.06.2024 року ухвалою судді прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 29.08.2024 року представник позивача в судове засідання не з`явився, в тексті позовної заяви прохали справу розглянути у відсутність представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. 29.08.2024 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать: довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет, поштове повідомлення, яке повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Донецьк народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , адреса проживання як ВПО [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Міністерства соціальної політики від 24.04.2024 року. 24.03.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78242585, згідно умов якого останній отримав позику в сумі 9500 грн. на строк 30 днів, процентна ставка фіксована 2,5% на день. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року в розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 28500 грн. - заборгованість за відсотками. 10.03.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №5297132, згідно умов якого останній отримав позику в сумі 2000 грн. на строк 65 днів, базова процентна ставка 2,2% на день, основна процентна ставка 3% на день. 10.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно Реєстру боржників від 10.08.2023 року до договору факторингу №10-08/2023 від 10.08.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року в розмірі 6320,01 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4320,01 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»: за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року в розмірі 38000 грн., з яких: 9500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 28500 грн. - заборгованість за відсотками; що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 21.09.2023 року по 29.02.2024 року, та за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року в розмірі 6320,01 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4320,01 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 10.08.2023 року по 29.02.2024 року, а всього в сумі 44320,01 грн. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,\~ч.2\~п.1\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1) договори та інші правочини. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 24.03.2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №78242585, отримав кредит в сумі 9500 грн., на строк 30 днів, процентна ставка фіксована 2,5% на день. В подальшому, 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №78242585 від 24.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також, відповідач, уклавши 10.03.2023 року з ТОВ «Маніфою» договір позики №5297132, отримав позику в сумі 2000 грн., на строк 65 днів, базова процентна ставка 2,2% на день, основна процентна ставка 3% на день. В подальшому, 10.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за договором позики №5297132 від 10.03.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договорами позики в обумовлені договорами строки, договори залишаються невиконаними, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальній сумі 44320,01 грн. Тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що борг повернуто суду не надано, не спростовано це і відповідачем, отже сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 3028 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved