Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

\~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №102.21534.004714372 від 26.12.2018 в сумі 17\~293 грн. 44 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 26 грудня 2018 р. [PERSON] (далі Відповідач) уклав із АТ «Ідея Банк» (далі Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Кредитний договір №102.21534.004714372 від 26.12.2018. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №102.21534.004714372 від 26.12.2018, укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №102.21534.004714372 від 26.12.2018р. в сумі 17\~295грн. 44 коп. з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 6200 грн. 36 коп., сума заборгованості за відсотками 11093грн. 08 коп. Ухвалою суду від 08.02.2024 у цій справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у відповідності до\~ст. 278 ЦПК України\~відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надав. Тому, відповідно до\~ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, доказам у справі у цілому, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, ґрунтуючись на засадах верховенства права, законності і обґрунтованості судового рішення, суд дійшов наступних висновків. Таким чином позивач набув право вимоги по кредитним договорам, по яким позичальник має непогашену заборгованість, в зв`язку з чим і звернувся до суду. Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, крім того ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також при укладанні кредитного договору сторони передбачили, що в разі наявності у споживача на дату закінчення строку кредиту заборгованості за кредитом, строк кредиту продовжується, але не більше ніж на 90 днів. Таким чином, період за який має нараховуватися заборгованість згідно до умов договору становить 115 днів. Пролонгація вказаного строку умовами договору не передбачена, тобто він є пресічним. Суд, взявши до уваги розрахунки заборгованості надані позивачем не може в повній мірі погодитися з ними, зважаючи на те, що первинний кредитор не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами після визначеного в договорі строку її закінчення, який становить 30 днів з можливістю пролонгації на 90 днів. Також при укладанні кредитного договору сторони передбачили, що в разі наявності у споживача на дату закінчення строку кредиту заборгованості за кредитом, строк кредиту продовжується, але не більше ніж на 90 днів. Таким чином, період за який має нараховуватися заборгованість згідно до умов договору становить 120 днів. Пролонгація вказаного строку умовами договору не передбачена, тобто він є пресічним. Суд, взявши до уваги розрахунки заборгованості надані позивачем не може в повній мірі погодитися з ними, зважаючи на те, що первинний кредитор не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами після визначеного в договорі строку її закінчення, який становить 30 днів з можливістю пролонгації на 90 днів. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати у сумі 2684 гривні 00 коп. витрат на сплату судового збору пропорційно розміру позовних вимог.

Outcome: approved