Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

[PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що вона народилася [INFO] в селі Тягун, Іллінецького району, Вінницької області. Її батьками є [PERSON] і [PERSON] . 27 липня 2013 року вона уклала шлюб із [PERSON] , від якого народилися двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . З 2018 року її чоловік, [PERSON] , страждає на тяжке невиліковне захворювання - розсіяний склероз, через що перебуває на клінічному дослідженні, а [PERSON] змушена займатися доглядом за ним та вихованням малолітніх дітей. Вона не має можливості працювати та забезпечувати себе і дітей, а інших родичів, які б її могли допомагати в неї немає. З 2020 року заявниця проживала з батьком, вони жили однією сім`єю, ведучи спільне господарство. Після того, як її батько, [PERSON] , мобілізувався до Збройних Сил України на початку війни, він надавав [PERSON] фінансову підтримку, адже в неї не було інших джерел доходу. [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання у селі Тернівка, Миколаївської області. Відповідно до акту фактичного проживання та довідки Іллінецької міської ради, підтверджується факт спільного проживання [PERSON] із батьком за адресою: [ADDRESS] , з 2020 року до моменту його загибелі. Мати заявниці, [PERSON] , з 10 липня 2009 року проживає в Ізраїлі, де вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , тож фактичної допомоги від неї [PERSON] не отримувала. Її рідний брат, [PERSON] , відмовився від своєї частки одноразової грошової допомоги за загибель батька, залишивши всю суму сестрі. Заявниця зверталася до різних органів влади за отриманням матеріальної допомоги та виплат, передбачених законом для сімей загиблих військовослужбовців. Однак для отримання цієї допомоги їй необхідно було довести факт її перебування на утриманні батька. Через відсутність інших способів встановлення цього факту, вона змушена звернутися до суду. Також заявниця просить встановити факт проживання її однією сім`єю із [PERSON] . Представник Міністерства оборони України в судовому засідання присутній не був, проте подав до суду пояснення, де зазначив, що обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, судові засідання просив проводити без участі представника МОУ. Представник [INFO] , будучи належним чином повідомлений, в судовому засідання присутній не був, про причини відсутності суд не повідомив. Представник [INFO] , будучи належним чином повідомлений, в судовому засідання присутній не був, проте подав до суду заяву, де зазначив, що не зможе прийняти участь в судовому засіданні, просив прийняти рішення на розсуд суду. В судовому засіданні представник заявниці та [PERSON] вимоги, зазначені в заяві підтримали, просили заяву задоволити. Свідок [PERSON] суду надала показання, що добре знає сім`ю [PERSON] , оскільки з дитинства проживає поряд. Зазначила, що батько постійно допомагав [PERSON] , так як вони проживали разом з батьком. Час від часу вона від`їжджала, оскільки має хворого чоловіка. Батько завжди допомагав своїй доньці фінансово, вони вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду надав показання, що є сусідом [PERSON] , був у хороших стосунках із батьком заявниці, знає її сім`ю тривалий час. Зазначив, що батько допомагав своїй дочці, яка часто перебувала за адресою проживання батька, допомагала йому по господарстві. Батько мав можливість фінансово допомагати своїй дочці. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З приводу заявленої вимоги заявниці щодо встановлення факту утримання слід зазначити наступне. Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець);батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на день загибелі військовослужбовця), а саме: членам сім`ї, батькам тa утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця. Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 також наголосив, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Також Верховний суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.03.1990 (а.с. 27). 27.07.2013 заявниця уклала шлюб із [PERSON] , свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.07.2013 (а.с. 28). Від шлюбу народилися двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.33-34). Чоловік [PERSON] хворіє на розсіяний склероз (а.с. 35-36). Згідно довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 79 від 01.03.2024 (а.с. 37), довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 172 від 17.06.2024 (а.с. 103), акту фактичного проживання від 01.03.2024 (а.с. 38) [PERSON] проживала разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Мати [PERSON] [PERSON] , з 10 липня 2009 року проживає в Ізраїлі, де вона зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 41). Батько заявниці, [PERSON] , загинув [INFO] під час виконання бойового завдання (а.с. 58) у селі Тернівка, Миколаївської області, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09.07.2022 (а.с. 48). Заявниця займалась похованням батька про що свідчить заява про виплату допомоги на поховання (а.с. 50). Її рідний брат, [PERSON] , відмовився від своєї частки одноразової грошової допомоги за загибель батька (а.с. 68). Згідно повідомлення з [INFO] №7/10790/13 від 18.01.2024 (а.с. 62) документи щодо призначення одноразової грошової допомоги дочці [PERSON] , 1990 р.н., загиблого [INFO] року у період воєнного стану старшого солдата [PERSON] повернуто на доопрацювання у зв`язку із тим, що не містять належного підтвердження фактів перебування на утриманні чи проживання однією сім`єю. З банківської виписки АТ «ПриватБанк» заявниці вбачається, що на її картковий рахунок з карткового рахунку [PERSON] перераховувалися кошти (а.с. 73) в період з 13.07.2022 року по 16.08. 2022 року, тобто слід зазначити, що такі дії вчинялися після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 09.07.2022 (а.с. 48). З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, свідчення, надані в судовому засіданні, суд не знайшов достатніх підтверджень, які б доводили факт перебування [PERSON] на утриманні в її батька [PERSON] . Так, як єдиний письмовий доказ грошового забезпечення, заявниця додає банківську виписку, яка не містить підтверджень систематичності допомоги з боку батька в період його життя, а навпаки, містить докази того, що [PERSON] отримувала кошти до смерті батька [PERSON] від своєї матері [PERSON] (а.с. 73). Показання свідків, надані в судовому засіданні також не містять підтверджень того, що допомога з боку батька була основним і постійним джерелом засобів до існування. Жодних інших доказів, які б підтверджували той факт, що [PERSON] систематично отримувала допомогу від батька суду надано не було. Таким чином заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту перебування її на утриманні батька [PERSON] . З приводу заявленої вимоги заявниці щодо встановлення факту проживання однією сім`єю слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає за необхідне зазначити, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення. Відповідно, метою встановлення факту перебування на утриманні заявниця вказала отримання виплат грошового забезпечення (а.с. 13), проте мета встановлення факту проживання однією сім`єю не є чітко зазначеною в заяві. Крім того, відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Указаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.03.2019 у справі № 357/6408/17, від 05.04.2019 y справі № 387/938/17, від 16.05.2019 у справі № 467/404/17. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц містить правовий висновок, згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). Суттєвою умовою для визнання осіб такими, що перебувають у сімейних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законом не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви. Так, згідно довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 79 від 01.03.2024 (а.с. 37), довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 172 від 17.06.2024 (а.с. 103), акту фактичного проживання від 01.03.2024 (а.с. 38) [PERSON] проживала разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , проте заявниця не була зареєстрована за цією адресою. Підстав для зазначення у вказаному акті від 01.03.2024 інформації про їх проживання спільною сім`єю акт не містить, посилання на будинкову чи погосподарську книги відсутнє. Що стосується пов`язаності заявниці із [PERSON] спільним побутом, то подана заява не містить належних та допустимих доказів зазначеного. Більше того, [PERSON] жодних підтверджуючих документів щодо придбання майна для спільного користування, не надала. Аналогічно, не представлено жодних документів на підтвердження проведення ремонтних робіт у будинку, не зазначено які саме роботи проводились та коли. Відсутні докази на підтвердження спільних витрат, зокрема участі заявниці в утриманні будинку шляхом сплати коштів за комунальні послуги. Заявницею також документально не підтверджено наявності спільного бюджету з [PERSON] , заявниця не надала доказів наявності у неї доходів, не зазначила як формувався та витрачався бюджет та яка її частка у ньому. Заявниця не надала жодного документу на підтвердження придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував наявність у заявниці та [PERSON] спільного майна. Що стосується іншого обов`язкового критерію для визнання членом сім`ї (наявність взаємних прав та обов`язків), то в заяві міститься лише посилання на норму ч. 2, ст. 3 СК України, яка вимагає необхідність встановлення взаємних прав та обов`язків, але існування та реалізації конкретних прав та обов`язків як по відношенню до [PERSON] , так і з його боку по відношенню до неї, заявниця не навела. Певні права та обов`язки можуть випливати, зокрема, із нормативно- правових актів, договорів, укладених між особами. Однак, жодних доказів визначення заявницею та [PERSON] порядку користування житловим будинком, іншими будівлями чи спорудами, земельною ділянкою тощо, не надано. Фактів реалізації права на укладення між собою договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їх особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, не наведено. Пояснення свідків не надають достатніх підтверджень факту проживання заявниці однією сім`єю із своїм батьком, а постановою Верховного Суду у справі № 531/295/19 від 8 грудня 2021 року зазначено, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що факти перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , проживання їх однією сім`єю не знайшли свого підтвердження, тому заяву [PERSON] слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed