Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

02.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»\~ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовано тим, що 20.03.2019 року між АТ Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] \~ було укладено Кредитний договір №22036000117339\~ у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 20.03.2024 року (п. 1.2 Кредитного договору). Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами Кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного, при укладанні Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбачені умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та позивачем було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. Таким чином позивач набув право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить - 56545,67 гривень,\~ яка складається з:\~ суми боргу по тілу кредиту - 40579,46 гривень; суми боргу по відсоткам - 2756,61 гривень; борг по комісії - 13209,60 гривень. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за Кредитним договором відповідачем не виконано ані первісному кредитору, а ні новому. Заборгованість за Кредитним договором, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 58214,96 гривень,\~ яка складається з:\~ заборгованості по тілу кредиту\~ - 40579,46 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 2756,61 гривень;\~ прострочена заборгованість по комісії - 13209,6 гривень; збитки від інфляції - 1435,82 гривень;\~ 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 233,47 гривень. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути борг з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в сумі\~ 58214,96 гривень,\~ та сплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40\~ гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. 29.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи (а.с.182). 25.06.2024 на адресу суду надійшла заява [PERSON] про зупинення провадження у справі № 357/5079/24, у зв`язку з перебуванням відповідача у складі ЗСУ (а.с.191). 06.08.2024 року ухвалою судді було відмовлено відповідачу [PERSON] про зупинення провадження по\~ справі (а.с.196-198). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позову міститься заява представника позивача, у якій остання просить суд здійснювати розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 8). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. жодних заяв/клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направив. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] \~ було укладено Кредитний договір №22036000117339. Згідно з п.1.2 договору, сума кредиту становить 43400,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту 20.03.2024 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,5% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом фіксована та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56,0% річних. Після підписання Кредитного(их) договору (ів) відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним (и) договором (ами). Відповідно до виписки по особовому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами Кредитного договору (а.с. 35-42, 43-169). 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним (и) договором (ами). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року\~ [PERSON] був боржником за договором №22036000117339\~ від 20.03.2019\~ року. Загальний розмір заборгованості становив 56545,67 гривень,\~ яка складається з:\~ суми боргу по тілу кредиту - 40579,46 гривень; суми боргу по відсоткам - 2756,61 гривень; борг по комісії - 13209,60 гривень\~\~ (а.с.17). Заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №22036000117339\~ від 20.03.2019\~ року,\~ станом на 14 грудня 2021 року, складала 56545,67 гривень,\~ та складалася із залишку простроченого кредиту в сумі - 40579,46 гривень; суми боргу по відсоткам - 2756,61 гривень; залишку прострочених комісій в сумі\~ - 13209,60 гривень\~ (а.с.159-162). Позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем, із врахуванням ст. 625 ЦК України становить 58214,96 гривень,\~ яка складається з :\~ заборгованість по тілу кредиту\~ - 40579,46 гривень; прострочена заборгованість по відсоткам - 2756,61 гривень;\~ прострочена заборгованість по комісії - 13209,60 гривень; збитки від інфляції 1435,82 гривень;\~ 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 233,47 гривень, що нараховано по 23.02.2022р. (а.с.160-162). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Заборгованість за кредитним договором виникла на підставі користування відповідачем коштами кредитної лінії, які після вдалого використання відповідач відмовився повертати чим грубо порушив взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Заборгованість за Кредитним договором №22036000117339,\~ враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, становить - 58214.96 гривень,\~ яка складається з:\~ заборгованості по тілу кредиту\~ - 40579,46 гривень; простроченої заборгованісті по відсоткам - 2756,61 гривень; простроченої заборгованості\~ по комісії - 13209,6 гривень; збитки від інфляції - 1435,82 гривень; 3% річних - 233,47 гривень. Суми за ст. 625 ЦК України нараховані в період з 15.12.2021р. по 23.02.2024р., тобто з моменту набуття позивачем права вимоги до відповідача та до початку введення в Україні воєнного стану.\~ Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи. Доказів на його спростування відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. При вирішення питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною укладено договір про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Відповідно до рахунок-фактури від 23.04.2024р. та Акту приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2024р. до вище вказаного Договору, позивач отримав від адвоката М.А.Дорошенко наступні послуги : зустріч з представником ТОВ "Цикл Фінанс", консультацію та ознайомлення з матеріалами справи - кількістю 2 год.,\~ вартістю 3028,00 грн.; складання позовної заяви кількістю 3 год., вартістю 4542, 00грн.; загальна вартість наданих послуг склала 7570,00 грн /а.с.15,16/ Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати в сумі 7 570 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також принципу справедливості, та за відсутності обгрунтованого\~ клопотання відповідача\~ про зменшення таких витрат, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача 7 570 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, при цьому підстав для зменшення вказаної суми судом не встановлено. Також, відповідно до вимог ст.141ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved