Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. В поданій до суду позовній заяві та заявах про збільшення та уточнення позовних вимог просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,6 кв. м., житловою площею 52,8 кв.м., визнавши об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає розподілу. Посилаючись на те, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні спільною квартирою, позивач також просила визначити порядок користування спільною квартирою та зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні виділеними їй кімнатами та місцями загального користування у квартирі за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Зазначаючи, що спільний автомобіль залишився у користуванні відповідача, позивач також просила суд визнати за відповідачем право особистої власності на автомобіль Hyundai Tucson, шасі номер [NUMBER] , 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , припинити на нього право власності [PERSON] та сягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у розмірі 299200,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2024 року задоволено заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду. Залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та про зобов`язання відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою (т. 2 а.с. 83). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2024 року, яке набрало законної сили 18 липня 2024 року, решту позовних вимог задоволено. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,6 кв. м., житловою площею 52,8 кв.м. В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину вартості автомобіля Хюндай Тюксон, 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 299200,00 грн. та залишено автомобіль у власності [PERSON] . При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача, адвокат Крицина Ю.О., звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В матеріалах справи наявні докази судових витрат позивача. Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про розподіл судових витрат при ухваленні рішення судом не вирішувалось. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у загальному розмірі 8291,50 грн, що підтверджується квитанціями про сплату від 24.10.2021 №91402 на суму 1750,00 грн., від 24.10.2021 №91413 на суму 908,00 грн., від 24.10.2021 №91435 на суму 908,00 грн. (т.1 а.с. 30-32), а також від 12.12.2021 №8617 на суму 4725,50 грн. (т. 1 а.с. 89). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Визнано за позивачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 771100,00 грн. та стягнуто компенсацію вартості частки позивача у праві власності на автомобіль у розмірі 299200,00 грн. Таким чином судовий збір за вказаними позовними вимогами, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 6847,50 грн.: 771100,00 грн./2 х 1% = 3855,50 грн. (за позовними вимогами про визнання права власності на частку квартири); 299200,00 грн. х 1% = 2992,00 грн. (за позовними вимогами про стягнення компенсації вартості частки у праві власності на автомобіль), 3855,50 грн. + 2992,00 грн. = 6847,50 грн. (судовий збір за позовними вимогами, які судом задоволені). Оскільки судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, витрати позивача на сплату судового збору покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6847,50 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved