Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельну чатку (пай) розміром 44,21 в ум.кад.га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії\~ІФ № 0072676 від 12.03.2001 року у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с. Олешів Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її матері [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] мати [PERSON] померла. Ще за життя вона заповіла їй на випадок своєї смерті все своє майно. Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. Вона є єдиним спадкоємцем. Вона прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. 24.04.2001 року вона отримала у державного нотаріуса Свідоцтво на право на спадщину за заповітом на 1/2 частку належного матері будинковолодіння. У квітні її представник по довіреності [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовила в оформленні спадщини за заповітом на спадкове мйно, у зв`язку з тим, що не підтверджено факт належності спадкодавцю Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072676 від 12.03.2001 року, оскільки він виданий на ім`я [PERSON] , а в свідоцтві про смерть мати значиться на ім`я [PERSON] . Дані обставини позбавляють її можливості оформити спадщину за заповітом, а тому просила визнати за нею права власності на земельну чатку (пай) розміром 44,21 в ум.кад.га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії\~ІФ № 0072676 від 12.03.2001 року у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с.\~Олешів Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила у випадку їх неявки в судове засідання розгляд справи повести без її участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак 07.06.2024 року через канцелярію суду подав заяву (а.сю 23), в якій проти задоволення позову не заперечив, визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без участі представника Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4 зворот). [PERSON] (мати позивача) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072676 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.12.2008 року за № 200, належало право на земельну частку (пай) розміром 44,21 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року (а.с. 3). У вказаних документах ім`я спадкодавця вказане як [PERSON] . [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) склала заповіт, яким все належне їй майно, житловий будинок, господарські споруди заповіла своїй дочці [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 13.01.1998 року (а.с. 30 зворот). У вказаних документах по ім`я спадкодавця вказане як [PERSON] . Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до довідок-виписок із погосподарських книг Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Олешівським старостинським округом № 16 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Іван-Франківської області №№ 465, 466 від 15.05.2024 року (а.с. 6, 7) в одному і тому ж господарстві в період з 1950 року по 1952 рік була зареєстрована [PERSON] , а в період з 1958 року по 1960 рік [PERSON] . Згідно довідки Олешівського старостинського округу № 16 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 467 від 15.05.2024 року (а.с. 8) [PERSON] та [PERSON] , яка проживала в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області є однією й тією ж особою. Згідно словника-довідника «Власні імена людей» найпоширенішою зменшувальною формою імені «Анастасія» є « [PERSON] » (а.с. 9). З оцінки\~наявних у\~справі доказів\~в судовому\~засіданні встановлено\~факт приналежності\~померлій [PERSON] (мати позивача) сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072676 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.12.2008 року за № 200. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 14.02.2001 року розірвано та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розіровання шлюбу (а.с. 29 зворот). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, так як вступила в управління спадковим майном. Також позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] від 24.04.2001 року, успадкувавши 1/2 (половину) житлового будинку та господарських будівель, яке не є предметом даного позову (а.с.\~5). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~228/2001 від 27.04.2001 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 29-36), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла та частково оформила спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну чатку (пай) розміром 44,21 в ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с. Олешів Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області. В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 44,21 в ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі, у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ №\~0072676 виданий на ім`я [PERSON] , а свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.10.1998 року видане на ім`я [PERSON] , тобто на ім`я іншої людини, та сертифікат виданий 12.03.2001 року, зареєстрований 02.12.2008 року, а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №\~257/02-31 від 20.04.2024 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належну йому земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved