Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира за адресо.: [ADDRESS] . На даний час у квартирі зареєстровані, чоловік, син та донька, яка являється відповідачем по справі, [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2021 року [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає, її речей у квартирі не має, місце її фактичного проживання не відомо. Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку чинить останній перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю. З цих підстав, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове\~засідання позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлена своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] є власником, на праві особистої приватної власності, квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.02.2002 року (а.с. 7) та відповіддю від 18.07.2024 р. № 696624 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст.150\~ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що реєстрація відповідача у будинку чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із змісту позовної заяви слідує, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з жовтня 2021 року, особистих речей не має, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Факт не проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання і відсутності особистих речей від 04.07.2024 року (а.с. 6) та відповідно до заяви відповідача від 30.08.2024 року, яка визнається останньою. Доказів протилежного матеріали справи №333/6019/24 не містять та відповідачем не надано. З огляду на викладене, розглянувши позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved