Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії, [PERSON] , [INFO] . Після смерті бабусі позивача відкрилась спадщина да складу якої входить наступне майно: земельна ділянка кадастровий номер 2623286801:02:002:0005 площею 0,371 га, земельна ділянка кадастровий номер 2623286803:02:001:0068, площею 0,399 га, земельна ділянка кадастровий номер 2623286801:02:002:0087, площею 0,571 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Струпківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] (спадкодавець), на випадок своєї смерті, склала заповіт 13 червня 2000 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Калиняк Н.М. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 81, згідно якого заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право. В зв?язку із необізнаністю про наявність заповіту на її, позивача, ім?я остання пропустила встановлений законодавством строк у шість місяців з часу смерті спадкодавця на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що усі ці роки вона добросовісно вважала, що заповіт бабуся не залишала. У вересні 2023 року позивач звернулася до Струпківського старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області із письмовою заявою про те, чи даним органом посвідчувався заповіт складений [PERSON] . 3a результатами розгляду заяви позивача, староста Струпківського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області видав довідку на спадкування від 07.09.2023 за N?377, зі змісту якої слідує, що заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у Струпківському старостинському окрузі Отинійської селищної ради, не посвідчувався. За наслідками звернення у Івано-Франківський обласний державний нотаріальний архів у жовтні 2023 року її, позивача, листом від 12.10.2023 за N?684/01/21 повідомлено, що відомості про посвідчені заповіти можна здобути зі Спадкового реєстру у нотаріуса. В подальшому вона, позивач, звернулася до Коломийської державної нотаріальної контори, де із Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) N?75099243 від 12.12.2023 дізналася про наявність заповіту, складеного 13.06.2000 р. [PERSON] на її ім?я, посвідченого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Калиняк Н.М. Цього ж дня, вона, позивач, звернулася до Коломийської державної нотаріальної контори із проханням видати як спадкоємцю дублікат заповіту, про що подала письмову заяву. У січні 2023 року вона направила на адресу Коломийської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 26.04.2024 державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію дубліката заповіту, номер в реєстрі 1-625. 09.05.2024 позивач отримала дублікат заповіту, складеного 13.06.2000 [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Калиняк Н.М. (зареєстровано в реєстрі за N?81). Просить, визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - три місяця з дня набрання законної сили рішенням у даній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, у позовній заяві клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, не заперечила щодо встановлення судом додаткового строку її дочці [PERSON] достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Коломийська нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву, в якій не заперечили проти задоволення позову, просили справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. Зокрема, надали до суду копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши подані заяви сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 квітня 1956 року Отинійським райбюро ЗАГС Станіславської області, актовий запис 47 (а.с.11). Як слідує із копії свідоцтва про укладення шлюбу, 02 грудня 1962 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №26. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », (а.с.12) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 35(а.с.14). [PERSON] та [PERSON] 06 листопада 1982 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №20. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до дублікату заповіту, що має силу оригіналу, виданого 26.04.2024р. позивачу П? [PERSON] замість втраченого, державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 1-625. Заповіт, посвідчений Першою Коломийською районною державною нотаріальною конторою 30 червня 2000 року і зареєстрований в реєстрі за № 81. Приміргик заповіту зберігається у справах Коломийської державної нотаріальної контори (а.с.24). Згідно вищезгаданого дублікату заповіту [PERSON] на випадок смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла позивачу П? [PERSON] . Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75099243 від 12.12.2023 р., вищевказаний заповіт - чинний (а.с.22). Спадкодавиці [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,371 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Струпківська сільська рада Коломийського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер 2623286801:02:002:0005; земельна ділянка площею 0,399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Струпківська сільська рада Коломийського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер 2623286803:02:001:0068 та земельна ділянка площею 0,571 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована Струпківська сільська рада Коломийського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер 2623286801:02:002:0087, що стверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.7-9). [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №13, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 липня 200 року Струпківською сільською радою Коломийського району (а.с.10) Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємця є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. На підставі наведеного суд вважає, що у позивача були наявні поважні об єктивні причини на вчинення дій в межах строку для прийняття спадщини за заповітом, які пов`язані з його необізнаністю про наявність заповіту, що є підставою для визначення їй додаткового строку три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved