Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким: розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб та визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] разом з ним. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19.07.2019 року між ним, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільна стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 1621 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . За час перебування у шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON] , про що Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зроблено відповідний актовий запис № 181 від 22.07.2021 року та видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 23.07.2021. Спочатку сімейне життя між ним та відповідачем складалось добре, проте останнім часом шлюбні відносини між ними поступово погіршились, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, загалом, різний світогляд, звички та характери. За таких обставин між ними постійно відбувались сварки та конфлікти, що призвели до погіршення моральної атмосфери у сім`ї. Фактично, починаючи із січня 2024 року, сімейні відносини між ними припинилися та спільне господарство не ведеться. Відповідач переїхала до будинку батьків. Враховуючи викладені факти, шлюб між ними є лише формальним, відновлення сімейних стосунків між ним та відповідачем є неможливим, а тому хоче даний шлюб розірвати. Після припинення спільного проживання їхня малолітня донька, [PERSON] , залишилась проживати з ним у будинку в [ADDRESS] , де проживає на даний час. Донька перебуває на його утриманні, оскільки відповідач не має стабільного заробітку. Відповідач має намір виїхати за кордон з метою тимчасового проживання та працевлаштування. Враховуючи вказану обставину, перебуваючи за межами України та проживаючи окремо, вона прогнозовано не зможе брати участі у належному утриманні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] .. Не дивлячись на розрив між ними стосунків, він виховує доньку у дусі поваги до обох батьків, будь-яким чином не перешкоджає відповідачу брати участь у її житті та вихованні. Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про малолітню доньку, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку він вважає, що малолітня донька [PERSON] має проживати з ним, як батьком. У будинку, де вони проживають на даний час, для доньки створені усі необхідні умови для комфортного проживання. Злата забезпечена всім необхідним. Будинок обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою. Тривале проживання у даному житлі сформувало для дитини звичне соціально-побутове середовище. На даний час він працює, має стабільний заробіток, матеріально спроможний утримувати доньку, займається її вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Враховуючи той факт, що відповідач не має можливості повноцінно брати участь у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] з ним сприятиме реалізації його батьківських прав, зокрема, у питаннях пов`язаних із реалізацією особистих прав дитини, а тому він вимушений звернутися із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ткач І.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки сімейне життя з позивачем припинено, проте заперечувала щодо визначення місця проживання дочки з батьком. зазначила, що вона дійсно планує виїхати за кордон та вважає, що найкраще доньці буде проживати з її батьками. Представник служби у справах дітей Бершадської міської ради, Лелюк В.М. , в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] підтримала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 19.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільна стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 1621 та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . За час перебування у шлюбі, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зроблено відповідний актовий запис № 181 від 22.07.2021 року та видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 23.07.2021. Дитина проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо його розірвання. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Одночасно, згідно з ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком на його вихованні, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Суд вправі застосувати вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо, тобто за різними адресами; не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, що відповідає спірним правовідносинам. З копії довідки про реєстрацію місця проживання № 664 від 21.05.2020 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено та стороною відповідача не оспорюється, що малолітня дочка сторін Злата проживає із батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Відповідно службової характеристики виданої [INFO] [PERSON] , обіймаючий посаду начальника відділення рекрутингу та комплектування [INFO] по місцю роботи зарекомендував себе позитивно, спокійний, врівноважений. Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків заробітна плата [PERSON] за 2023рік становить 444537 грн.. Відповідно до інформації, наданої ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 02.05.2024 № 6775/203-23, [PERSON] , [INFO] , згідно бази ІПНП, до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно медичних довідок, виданих КНП «Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради» від 01.05.2024, [PERSON] , [INFO] , за останні 5 років за психіатричною та наркологічною допомогою не звертався. Згідно інформації, наданої Бершадським закладом дошкільної освіти (ясла- садок) «Малятко» від 08.05.2024, [PERSON] , [INFO] відвідує І молодшу групу «Барвінок» з вересня 2023 року. У садочок доньку [PERSON] приводить та забирає вчасно. Дівчинка охайна, доглянута. Батько завжди приймає активну участь в освітньому процесі дитини у закладі освіти, завжди цікавиться успіхами та поведінкою Злати, прислухається до порад та консультацій вихователя. Відповідно до інформації КНП «Бершадський ЦПМСД», декларація укладена з лікарем-педіатром Бершадської АЗПСМ [PERSON] . На диспансерному обліку дитина не перебуває. Протягом останніх шести місяців дитина на прийомі у лікаря була в супроводі батька, [PERSON] .. Батько приділяє належну увагу стану здоров`я дитини, щеплення отримує згідно календаря щеплень, дитина охайна та доглянута. Захворювань, спричинених неналежним виконанням батьківських обов`язків, не виявлено. Суд бере до уваги вік дитини, її місце проживання на даний час з батьком, те, що мати дитини, відповідачка [PERSON] , планує їхати за кордон для працевлаштування та залишити дочку на своїх батьків. Згідно висновку складеного Органом опіки та піклування Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, затвердженого рішенням про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини від 14.06.2024 вбачається, що Орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] так як позивач у повній мірі здатний забезпечити належні умови для проживання та виховання дочки, що буде повністю відповідати її інтересам та вимогам Закону. При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved