Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 10 травня 2010 роки вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: Івать [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання не знаходили порозуміння у відносинах. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів та через різні погляди на життя і побут. Подружні відносини сторони не підтримують близько шести років, кожний живе своїми інтересами. Шлюб носить формальний характер, фактично їх сім`я розпалася, спільного господарства не ведуть, тому позивач прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Представник позивачки [PERSON] адвокат Манорик Г.Г. подала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги довірителя підтримує, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з матір`ю, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 10 травня 2010 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: Івать [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сторони не знаходили порозуміння у відносинах. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів та через різні погляди на життя і побут. Подружні відносини сторони не підтримують близько шести років, кожний живе своїми інтересами. Шлюб носить формальний характер, фактично їх сім`я розпалася, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей, суд залишає проживати з матір`ю.

Outcome: approved