Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 28.08.2021 в м. Миколаєві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Volkswagen Touareg державний номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] .. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №15719168-02-15-01 від 16.07.2021 застрахований у ПрАТ «СК ВУСО», при цьому цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Volkswagen Touareg державний номерний знак [NUMBER] , згідно відомостей з ЄЦБД МТСБУ, на момент вчинення ДТП не була застрахована. Згідно акту виконаних робіт, складеного СТО №АМГ0000450 від 26.05.2022, загальна сума відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] внаслідок шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, складає 234036,40 грн. 12.10.2021 ПрАТ «СК ВУСО» перерахувала на рахунок СТО суму страхового відшкодування у розмірі 263465 грн., відповідно до страхового акту №2169552-1 від 12.10.021 та платіжного доручення №49554 від 12.10.2021. 12.11.2021 відповідачем частково було відшкодовано шкоду у розмірі 50000 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з винуватця ДТП суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 184036,40 грн.. Ухвалою судді від 21.02.2024 справу прийнято до провадження та відкрите провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився та представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.08.2021 о 14:20 год. у м. Миколаєві на перехресті вул. Потьомкінська та Мала Морська, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Touareg державний номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] .. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.09.2021 у справі №487/6571/21 [PERSON] визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 11.10.2021. Відповідно до інформації з ЄЦБД МТСБУ, на момент вчинення ДТП щодо транспортного засобу Volkswagen Touareg державний номерний знак [NUMBER] , не було укладено жодних договорів страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , належить ПАТ «Державний ощадний банк України». 16.07.2021 філія Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» уклало з ПрАТ «СК ВУСО» договір добровільного страхування наземного транспорту №15719168-02-15-01. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] були завдані механічні пошкодження, у зв`язку з чим були проведені ремонтно-фарбувальні роботи автомобіля. Згідно акту виконаних робіт №АМГ0000450 від 26.05.2022, виданого ТОВ «Автомотів мотор груп», сума ремонтно-фарбувальних робіт складає 234036,40 грн. Відповідно до страхового акту №2169552-1 за договором страхування наземного транспорту №15719168-02-15-01 від 16.07.2021, автомобіль Toyota Camry державний номерний знак [NUMBER] , є застрахованим майном, дана подія відноситься до страхового випадку здійсненого з вини [PERSON] , що підлягає виплаті страхового відшкодування на загальну суму 263465 грн. Платіжним дорученням №49554 від 12.10.2021 підтверджено, що ПрАТ «СК ВУСО» перерахувала на рахунок отримувача ТОВ «Автомотів мотор груп» суму страхового відшкодування у розмірі 263465 грн. Відповідач у добровільному порядку відшкодував 12.11.2021 завдану шкоду у розмірі 50 тис. грн., що підтверджується довідкою-підтвердженням надходження коштів ПрАТ «СК ВУСО» Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди). Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили 11.10.2021. Відповідальність відповідача не була застрахована на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим ПрАТ «СК ВУСО» після виплати страхового відшкодування набуло права вимоги в порядку регресу до відповідача. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заподіяна матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved