Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ЄДРПОУ: 39508708) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.11.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 45300 грн з максимальним лімітом 500000 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 22.12.2022 року виникла заборгованість у розмірі 57601 грн. 07 коп., що складається з 55812 грн. 03 коп. заборгованість за тілом кредиту; 1789 грн. 04 коп. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» замінює первісного кредитора у кредитних договорах та набуває права вимоги до відповідача. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідач надіслала на адресу суду відзив, в якому зазначила, що з початку введення воєнного стану банк заблокував її кредитну карту, продовжуючи нараховувати відсотки, внаслідок чого загальна сума боргу зростала. Вважає такі дії банку неправомірними, у зв`язку з чим просила врахувати її скрутне матеріальне становище та зменшити суму боргу. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, у своєму відзиві просила розгляд справи просила здійснювати без її участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 19.11.2019 року між АТ «Райфайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3163/82/725616, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 45300 грн., з максимальним лімітом, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500 000,00 (п. п. 1.3., 1.4.1. Договору). Згідно п. 1.2. Договору, відповідно до умов Кредитного договору, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (Кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. (п. 1.3. Договору). Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватися кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту. (п. 1.5. Договору). Датою початку кредитування є 19.11.2019 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 19.11.2023 року. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 010/3163/82/725616 від 19.11.2019 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, проценти (за користування Кредитом), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом-процентна ставка фіксована, становить 45,0% річних. (п. 1.6. Договору). Відповідно до п. 3.2. Договору, позичальник зобов`язався сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користуванням кредитом в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.- 2.5.13 пункту 2.5. статті 2 Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку кредиту. Згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту № 010/3163/82/725616 від 19.11.2019 року у [PERSON] станом на 22.12.2022 року виникла заборгованість у розмірі 57601 грн. 07 коп., що складається з заборгованість за тілом кредиту у розмірі 55812 грн. 03 коп.; сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1789 грн. 04 коп. 20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/3163/82/725616, паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», які підписані особисто відповідачем, а також детальну виписку по рахунку відповідача, якою підтверджено, що остання користувалася кредитними коштами, наданими банком та періодично погашала заборгованість. Таким чином, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного договору. При цьому суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що банк після 22.02.2024 року продовжував нараховувати відсотки на несплачену суму заборгованості, оскільки між сторонами продовжували існувати договірні зобов`язання. Крім того відповідач не заперечувала, що отримала кредитні кошти та користувалася ними, що також підтверджується випискою по її рахунку. Таким чином, підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», який містить обов`язок повернення кредиту та сплату відсотків щомісячними платежами упродовж строку кредитування, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved