Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , якою просить визнати за собою, в порядку спадкування, право на 1/2 частку земельну частки (паю), розміром 56,1 умовних кадастрових гектарів в землі, яка розташована на території Великокам`янської сільської ради Коломийського району, згідно сертифікату серії ІФ №004439, виданого на ім`я спадкодавця [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року суд відкрив провадження у справі, призначив підготовче судове засідання та витребував матеріали спадкової справи. Стислий виклад позицій учасників справи. Позиція позивача. [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на земельну частку пай, який він набув за життя. І з метою оформлення спадщини після смерті батька, позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, але в отриманні такого свідоцтва нотаріус відмовив, оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на земельну частку (пай) відсутній. Однак позивачка має копію сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я спадкодавця. У зв`язку із чим, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позиція відповідача. Письмовою заявою добровільно і безумовно визнала позов повністю. Оцінка суду. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подала письмові заяви, якою визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Тому, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ця заява відповідає її дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визнання права власності будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, відсутні, суд вважає, що позов, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved