Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

22.07.2024 року до суду звернувся представник: адвокат Лещенко Н.П. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалися на те, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 17.09.2010 року, актовий запис №469. Протягом тривалого часу сімейне життя погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Сторони разом не проживають з березня 2022 року, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. У сторін у шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем у Республіці Польща. Спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. Позивач наголошує, що перебування у шлюбі суперечить її моральним принципам та інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, виваженим та свідомим, подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбні відносини наміру не має. Прохали не надавати сторонам строк на примирення; розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 17.09.2010 року, актовий запис №469; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». 23.07.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. 28.08.2024 року позивач та її представник: адвокат Лещенко Н.П. в судове засідання не з`явилися, разом з позовом подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, прохали шлюб розірвати. 28.08.2024 року відповідач в судове засідання не з`явився, 28.08.2024 року подав заяву про визнання позову, прохав справу розглянути без його участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 31.10.2010 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №702402 від 23.07.2024 року. 17.09.2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №469, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2010 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2017 року. Дитина проживає з позивачем у Республіці Польща, що підтверджується копією довідки №2/2023/2024 від 04.06.2024 року Початкової школи №75 ім. Генріка Сенкевича. Позивач наполягає на тому, що протягом тривалого часу сімейне життя погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Сторони разом не проживають з березня 2022 року, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, а тому наразі подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. перебування у шлюбі суперечить її моральним принципам та інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, виваженим та свідомим, подальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбні відносини наміру не має. Відповідач визнав вказані обставини, подавши заяву про визнання позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 17.09.2010 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , з березня 2022 року шлюбні відносини фактично припинені, донька проживає з позивачем у Республіці Польща, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить інтересам позивача, тому шлюб між ними має бути розірваний. Позивач заявила клопотання про залишення після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », тому суд не змінює позивачу прізвище після розірвання шлюбу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 1211,20 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved