Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просить суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 10 червня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням Д № 1434 від 25 квітня 1994 року, зареєстрованого Криворізьким міським Бюро Технічної інвентаризації у реєстровій1 книзі\~за №\~79\~п -188\~-188\~та свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 04\~березня 2003\~року,\~виданого державним\~нотаріусом Четвертої\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~Артеменко Л.М.\~за реєстровим\~номером 1-890,\~номер спадкової\~справи №\~143\~та витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно від\~29\~квітня 2003\~року за\~номером 460306,\~реєстраційний номер\~892860,\~виданого комунальним\~підприємством «\~Криворізьке Бюро\~Технічної інвентаризації»\~за підписом\~начальника БТІ\~ [PERSON] ,\~реєстратора Горова\~Н.Ю. В обґрунтування заяви зазначила, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому 26 липня 1983 року, актовий запис № 24. У шлюбі\~народилися діти:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~після укладання\~шлюбу,\~прізвище якої\~змінилося на\~« [PERSON] ».\~Вона,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності №\~ [NUMBER] \~від 10\~червня 1994\~року,\~виданого згідно\~з розпорядженням\~Д №\~1434\~від 25\~квітня 1994\~року є\~співвласниками на\~праві спільної\~сумісної власності\~нерухомого майна\~-\~квартири,\~загальною площею\~65,\~56\~кв.\~м,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [INFO] помер\~її чоловік.\~Після смерті\~чоловіка,\~вона та\~їх діти\~отримали спадщину\~у вигляді\~1/4\~частки у\~спільному майні\~-\~квартирі за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та отримали\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом,\~видане 04\~березня 2003\~року державним\~нотаріусом Четвертої\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~Артеменко Л.М.\~за номером\~1-890\~та зареєстрували\~свідоцтво про\~право на\~спадщину в\~КП «Криворізьке\~бті»,\~про що\~отримали витяг\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно від\~29\~квітня 2003\~року №\~460306.\~У серпні\~2024\~року заявник\~звернулась до\~державного нотаріуса\~задля отримання\~консультації щодо\~укладання договору\~дарування належної\~їй частки\~квартири,\~але нотаріус\~повідомила,\~що посвідчити\~договір неможливо,\~оскільки в\~поданому свідоцтві\~про право\~власності №\~ [NUMBER] \~на право\~власності на\~житло від\~10\~червня 1994\~року,\~в свідоцтві\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 04\~березня 2004\~року,\~виданого державним\~нотаріусом Четвертої\~Криворізької державної\~нотаріальної контори\~за номером\~1-890,\~у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 460306 від 29 квітня 2003 року прізвище, ім 'я по батькові заявника записано « [PERSON] », натомість, в паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 28 вересня 2023 року, органом, що видав № 1264, вказано Бурагова Солмаз [PERSON] , у зв 'язку з цим, державному нотаріусу неможливо встановити належність прав заявника через розбіжності в імені власника, а саме «Солмаз» та « [PERSON] ». Ураховуючи вище, просить задовольнити її заяву та встановити факт належності їй вказаних документів, які посвідчують право власності на квартиру. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Заявник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заінтересовані особи [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Ураховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявнику [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить частка квартири [ADDRESS] . Правовстановлюючими документами на зазначене нерухоме майно є: свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 10.06.1994, видане на підставі розпорядження органу приватизації Д №1434 від 25.04.1994; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04 березня 2003 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. за реєстровим номером 1-890, номер спадкової справи 143; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 460306 від 29 квітня 2003 року, виданий Комунальним підприємством «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». У вказаних правовстановлюючих документах ім`я заявника записано через літеру а Салмаз (а.с. 20-22). В інших правовстановлюючих документах ім`я заявника записано через літеру о Солмаз, а саме: паспорт громадянина України (ID-картка), № [NUMBER] , виданий 28.09.2023 (а.с. 7); картка платника податків, видана 19.10.2023 Криворізькою Північною ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (а.с. 9); свідоцтво про укладення шлюбу видане 26.07.1983 Радою с. Магов Закатальского району (а.с. 10,11); свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 16-18). Вказані розбіжності в документах унеможливили укладання заявником договору дарування належної їй частки квартири. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~№5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів на нерухоме майно є необхідність у вільному розпорядженні нерухомим майном, яке належить їй на підставі приватної спільної сумісної власності. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved