Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

14 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредит-Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 жовтня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі - ТОВ "Мілоан") був укладений кредитний договір № 5125318 шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 8000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі 6000,00 грн. які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитними коштами, зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово строком на 30 днів. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, перерахувавши [PERSON] кошти в сумі 8000,00 грн. на його картковий рахунок, однак позичальник не виконав умов кредитного договору . 09 лютого 2022 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №80-МЛ, ТОВ "Мілоан" було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 5125318 від 25 жовтня 2021 року на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", яке набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ "ФК\~"Кредит-Капітал" становить 39520 грн. 00 коп., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками становить 30000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1520 грн. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39520,00 грн. та судові витрати, які складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, 25 жовтня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5125318 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 8000 гривень строком на 30 днів з 25 жовтня 2021 року, термін (дата) повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 24 листопада 2021 року. Відповідно до п.1.5. договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7520,00 грн. в грошовому виразі та 317,286.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 15520,00 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту - 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом - 6000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2 Договору). Пунктом 6.1 Договору передбачено, що цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан". Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Мілоан" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Мілоан" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). За змістом п.6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ "Мілоан", що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п.7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно з п.1 ч.2 ст.11ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Платіжним дорученням від 25 жовтня 2021 року № 59553106 підтверджено отримання коштів [PERSON] згідно з договором 5125318 в розмірі 8000 грн. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу статей 525, 526, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував. Згідно Договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09 лютого 2022 року, ТОВ "Мілоан" було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 5125318 від 25 жовтня 2021 року на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", яке набуло права вимоги до відповідача. Сума боргу становить 39520 грн. 00 коп., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 30000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1520 грн. Відповідно до п. 1 ч. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 5125318 від 25 жовтня 2021 року за період з 25 жовтня 2021 року по 23 січня 2022 року загальний борг відповідача [PERSON] складає 39520 грн. 00 коп., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 30000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1520 грн. Суд вважає, що оскільки умови договору щодо повернення коштів відповідачем виконані не були, то з нього на користь позивача підлягає до стягнення сума отриманого кредиту, а також комісія. Проте суд не погоджується із розрахунком процентів за користування кредитом, наданим позивачем і вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит № 5125318 від 25 жовтня 2021 року заборгованість за вказаним договором [PERSON] мала бути сплачена до 24 листопада 2021 року в розмірі 15520,00 грн. з яких: 8000,00 грн. - кредит, 6000,00 грн. - проценти, 1520,00 грн. - комісія. Такі умови кредитування були погоджені і в анкеті-заяві на кредит. Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 договору № 5125318 від 25 жовтня 2021 року, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору. Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як п.п.1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом до 24 листопада 2021 року та не вказано іншої умови. Окрім того в матеріалах справи відсутні докази вчинення позичальником дій щодо сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та частини заборгованості, які свідчили б про пролонгацію строку кредитування відповідно до п.2.3 Договору про споживчий кредит. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, за умовами договору про споживчий кредит № 5125318 сторони погодили строк його дії до 24 листопада 2021 року. Позивач просить стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів у сумі 6000 грн. Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 15520,00 грн. з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1520,00 грн. - комісія та 6000,00 грн. відсотки за користування кредитом (8000 грн. х2,50%х30 днів). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 39,27 % від ціни позову, що становить 951 грн. 28 коп. (2422,40 грн. * 39,27 %). На підставі викладеного,

Outcome: approved