Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Вказує, що протягом тривалого періоду подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Після початку повномасштабного російського вторгнення в Україну позивач [PERSON] , разом із сином, [PERSON] виїхали за кордон в статусі біженців. Зазначає, що вона має постійне місце роботи, однак її заробітна плата не значна, а повноцінний розвиток дитини потребує значних матеріальних витрат, позивач самостійно не має можливості забезпечити фізичний та духовний розвиток дитині. Також зазначає, що між сторонами досягнуто добровільної згоди про те, що дитина залишається проживати з матір`ю. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3500 грн. щомісячно. Ухвалою суду\~від 20\~травня 2024\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. В установлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що з позовними вимогами згідний частково, зазначив, що може сплачувати 2 000 грн. на дитину, оскільки, позивачем не надано доказів в обґрунтування нею витрат на дитину в сумі, яку вона просить в позові. Просить суд, позов задовольнити частково. До початку судового засідання представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком дитини (а.с. 13). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 3500 грн. в місяць, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial