Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Представник позивача Остроконь Р.В., який діє на підставі Довіреності №744/24 від 01.01.2024 (сирок дії до 31.12.2024) звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла станом на 07.03.2024 за Договором про встановлення кредитного ліміту до заробітної картки №ЛК-23846 від 09.07.2021 у сумі 24\~783,45 гривень. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідач отримав ліміт кредитування шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів з рахунку у форматі IBAN № [NUMBER] на поточний рахунок у форматі ІВАN № [NUMBER] при здійснені операцій з використанням платіжної карти понад залишок власних коштів на поточному рахунку у рамках Договору про відкриття та обслуговування картрахунку № [NUMBER] від 06.08.2018 у сумі 49 900,00 грн.,строком до 08.07.2024 липня 2024р. та із сплатою процентів у розмірі 36% річних. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим за період з 09.07.2018 по 07.03.2024 виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 24\~783,45 гривні, які позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачем відзив на позов подано не було. Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі, відзив та заперечення не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що з метою отримання грошових коштів у користування, 01.07.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Мотор-Банк», у зв`язку з чим підписав заяву та надав згоду на передачу своїх персональних даних АТ «Мотор-Банк» третім особам на умовах, визначених у згоді. 09.07.2021 між АТ «МОТОР-БАНК» та [PERSON] було укладено Договір №ЛК-23846 про встановлення кредитного ліміту до зарплатної картки, відповідно до п.1.1. умов якого Кредитор надає Позичальнику ліміт кредитування шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів з рахунку у форматі IBAN № [NUMBER] на поточний рахунок у форматі ІВАN № [NUMBER] (надалі - КР) при здійсненні операцій з використанням платіжної картки (надалі - ПК) понад залишок власних коштів на поточному рахунку у рамках Договору про відкриття та обслуговування картрахунку № [NUMBER] від 06.08.2018 (надалі договір КР) у сумі 49 900,00 грн. та терміном до 08.07.2024 включно зі сплатою 36,00 процентів річних. Відповідно до п.1.2. Договору, Позичальник використовує частково або повністю суму ЛК за КР, повертає грошові кошти в рамках ЛК за КР та сплачує проценти за його використання у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.1.3. Договору, сторони встановлюють, що починаючи з 25.08.2021 Кредитор щомісяця, кожного 25-го числа, зменшує суму ЛК, встановлену відповідно до умов п. 1.1 цього Договору на величину зазначену в п. 3.2 цього Договору. Відповідно до п.2.2. Договору, Кредитор має право: самостійно списувати з КР суми заборгованості за ЛК за КР та нарахованими процентами за його користування, а також пені та штрафи згідно з умовами п. 3.5 цього Договору; припинити надання Кредиту; Відповідно до п.2.2.3 та п.2.2.9. Договору, у випадку невчасного повернення суми Кредиту та/або невчасної сплати процентів за користування ним, та/або невчасної сплати комісій, як при настанні терміну повернення коштів (їхньої частини), так і у випадку виникнення обставин, відповідно до умов цього Договору, зобов`язань Позичальника достроково повернути суму кредиту і виплатити проценти, Кредитор має право здійснювати договірне списання коштів з будь-яких рахунків Позичальника…Вимагати дострокового погашення всієї заборгованості перед кредитором по Кредиту шляхом направлення письмової вимоги про дострокове погашення заборгованості на адресу Позичальника, зазначену в Розділі 7 цього Договору, або будь-яку іншу адресу, що буде повідомлена Позичальником як адреса для листування. Положеннями Розділу\~3\~Договору передбачено,\~що кошти\~за встановленим\~в рамках\~даного Договору\~Кредитом можуть\~використовуватись Позичальником\~для розрахунків\~за операціями\~з використанням\~платіжної картки.\~На умовах\~та у\~строки,\~визначені в\~п.1.3\~цього Договору,\~Кредитор зменшує\~ЛК за\~КР на\~суму 1386,11\~грн.\~Сума останньої\~частини може\~корегуватися Кредитором\~на суму\~закруглення.\~Позичальник щомісяця\~сплачує Кредитору\~проценти за\~користування Кредитом\~у розмірі,\~зазначеному в\~п.\~1.1.\~цього Договору,\~у Валюті\~Кредиту.\~Погашення процентів\~за користування\~Кредитом та\~неустойки здійснюється\~у тому\~числі за\~рахунок коштів\~ліміту Кредиту.\~Погашення суми\~використаного ліміту\~Кредиту та\~нарахованих процентів\~здійснюється в\~наступній черговості:\~погашення простроченої\~заборгованості за\~процентами за\~Несанкціонованим овердрафтом;\~погашення простроченої\~заборгованості за\~Несанкціонованим овердрафтом;\~погашення строкової\~заборгованості за\~процентами за\~Несанкціонованим овердрафтом; погашення строкової заборгованості за Несанкціонованим овердрафтом; пеня за несвоєчасне погашення нарахованих процентів та боргу за Несанкціонованим овердрафтом; прострочена заборгованість з процентами/комісіями за Кредитом; прострочена заборгованість за основним боргом по Кредиту; строкова заборгованість за процентами/комісіями; строкова заборгованість за основним боргом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; інші штрафи та пені, передбачені цим Договором. Відповідальність сторін передбачена розділом 4 Договору, відповідно до умов якого, у разі порушення строків погашення Кредиту, вказаних у даному Договорі, процентів та платежів за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за Кредитом включно, процентами та платежами за цим Договором у повному обсязі. За невиконання Позичальником п.п.2.1.5 п.2.1 цього Договору, Кредитор має право стягнути з останнього штраф у розмірі 3 000,00 гривень. За невиконання Позичальником п.п.2.1.2 п.2.1 Договору, Кредитор має право стягнути з Позичальника штраф у розмірі 1 000,00 гривень. Сторони домовились у відповідності до ст.259 ЦК України про зміну тривалості позовної давності щодо стягнення заборгованості, штрафу та пені за невиконання умов цього Договору. Строк позовної давності про стягнення заборгованості, штрафу та пені становить п`ять років. Сторона не несе відповідальності за несвоєчасність чи неможливість виконання своїх обов`язків за цим Договором, які є результатом дії обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 07.03.2024 виникла заборгованість у сумі 24\~783,45 гривні, з яких: заборгованість за простроченим кредитом 21\~440,67 грн., заборгованість за простроченими процентами 3\~195,16 грн., донараховані поточні проценти 147,62 грн. Суд звертає увагу, що до позовної заяви окрім розрахунку заборгованості долучено Виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2021 по 30.06.2021, з яких вбачається фактичне користування відповідачем наданими відповідно до умов кредитного договору кредитним коштами, їх використання, а також часткове погашення кредитної заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідачки це баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). До того ж, відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами надання відповідачу кредитних коштів, та активне використання їх, а відповідачем в свою чергу, вказана обставина не була спростована. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Мотор-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд переконаний, що останній вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та інших платежів, передбачених умовами Договору №ЛК-23846 про встановлення кредитного ліміту до зарплатної картки від 09.07.2021. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Мотор-Банк» заборгованості у сумі 24 783,45 гривні, яка виникла станом на 07.03.2024. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3\~028,00 гривень.

Outcome: approved