Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

У січні 2024 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 29.11.2018 року між сторонами по справі було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2019 року виданий Кагарлицьким районним відділом державної реєсторації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та сина [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2021 року виданий Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). З кінця квітня 2023 року шлюбне життя сторін не склалося і вони проживають окремо, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають разом з позивачем. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про сплату аліменті у добровільному порядку ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Інших дітей на утриманні немає. На підставі викладеного, позивач просила позов задовольнити та ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей. 29.07.2024 року позивач про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву про зменшення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дітей з 1/2 частини усіх доходів відповідача до 1/3 частини усіх доходів відповідача, та просить суд розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги, в частині 1/3, підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. 29.07.2024 відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов в частині 1/3 стягнення аліментів визнає, проти його задоволення не заперечує. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого від 19.04.2019 року Кагарлицьким районним відділом державної реєсторації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого від 09.06.2021 року Рокитнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, положеннями ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, положеннями ч. 2 ст. 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із змісту положень ст. 191 СК України вбачається, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дітей. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, оскільки розмір аліментів заявлених позивачем в позові є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та не оспорюється відповідачем. З метою забезпечення інтересів дітей, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved