Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

В квітні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Черкасиенергозбут» на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2022 у справі № 712/11967/21 добровільно було сплачено 1 654 221,41 на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 67 від 03.06.2022. Згодом було виявлено, що з вищевказаної суми необхідно було утримати податок на доходи фізичних осіб (18%) у сумі 297 759,86 грн та військовий збір (1,5%) у сумі 24 813,30 грн, а всього 322 573,16 грн, оскільки позивач є податковим агентом. Відтак, внаслідок помилки, ТОВ «Черкасиенергозбут» перерахувало на користь [PERSON] суму 1 654 221,41 грн. без утримання з неї податку 322 573,16 грн, хоча мало перерахувати 1 331 648,25 грн. та утримати податок, а в подальшому Товариством додатково було сплачено податок 322 573,16 грн. Таким чином, відповідач безпідставно набув грошову суму 322 573,16 грн. Після виявлення помилки позивач направив відповідачу лист вих. № 1996 від 15.07.2022 у якому просив повернути помилково перераховані кошти в сумі 322 573,16 грн., але відповідач кошти не повернув. ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулось до Оболонського районного суду міста Києва із позовною заявою про стягнення безпідставно набутих коштів. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 756/6257/22 вирішено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» грошову суму у розмірі 322 573,16 грн та 4 838,60 грн судового збору, котрі були сплачені на рахунок ТОВ «Черкасиенергозбут» лише 12.10.2023, що підтверджується квитанцією про оплату від 12.10.2023. Постановою Київського апеляційного суду у справі № 756/6257/22 від 13.09.2023 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2023 залишено без змін. Враховуючи вищевказане та з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, ТОВ «Черкасиенергозбут» нараховує інфляційні втрати та 3 % річних на суму боргу у розмірі 322 573,16 грн, з моменту безпідставного набуття коштів (03 червня 2022 року) по 11 жовтня 2023 року (день, що передує поверненню коштів). У зв`язку з чим просять стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Черкасиенергозбут», інфляційні втрати у розмірі 46 833 грн. 08 коп. та 3% річних у розмірі 13150 грн. 38 коп. з 03.06.2022 року по 11.10.2023 року, та судовий збір у сумі 3028 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Яценко Н.О. Ухвалою від 23.04.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації , однак повернувся конверт з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, доходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 756/6257/22 вирішено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» грошову суму у розмірі 322 573,16 грн та 4 838,60 грн. судового збору, котрі були сплачені на рахунок ТОВ «Черкасиенергозбут» лише 12.10.2023, що підтверджується квитанцією про оплату від 12.10.2023. Постановою Київського апеляційного суду у справі № 756/6257/22 від 13.09.2023 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2023 залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Наразі судове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09.03.2023 року не виконано, протилежне судом не встановлено. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. На цій підставі, ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, з моменту безпідставного набуття коштів (03.06.2022 року) по 11.10.2023 року (день, що передує поверненню коштів). Розмір заборгованості відповідно до розрахунку ТОВ «Черкасиенергозбут» за час безпідставного набуття коштів за період з 03.06.2022 по 11.10.2023 інфляційні втрати становлять 46 833,08грн., три відсотки річних становлять 13150,38 грн. Всього 46 833,08 грн.+ 13150,38 грн. = 59983,46грн. Наданий розрахунок позивачем суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 03.06.2022 по 11.10.2023 в сумі 46 833,08грн., три відсотки річних становлять 13150,38 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved