Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», банк, кредитор) через свого представника Солонинка В.О. звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 26.07.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний Договір № 6415299, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами договору, строком на 105 днів, а позичальник у свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, виконати інші зобов`язання в поряду та строки узгоджені в договорі. 02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги за № 85-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 6415299 укладеним 26.072022 із [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №6415299 від 26.07.2022, сума заборгованості відповідача за несвоєчасне внесення платежів на виконання умов кредитного договору станом на 26.04.2024 склала 36 930,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 26 930,00 грн.; заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач відзиву не надав, не надав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві, що направив в адресу суду просив про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач не з`явилась у судове засідання, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву у встановлений судом строк не подав. У зв`язку з викладеним, позиції представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності сторін спору на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено протокольну ухвалу від 03.09.2024. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 26.07.2022 [PERSON] виявив намір на укладення кредитного договору, заповнивши на сайті miolan.ua Анкету-заяву №6415299 від 26.07.2022 (а.с. 25, 26), відповідно до якої зазначив бажаний розмір кредиту, строк кредитування. За наслідками розгляду Анкети заяви від 26.07.2022, Банком було прийнято рішення та погоджено умови кредитування по заяві №6415299, узгоджено суму в розмірі 10 000 грн., строк 15 днів, комісію за надання - 10% одноразово, ставку процентів 1,00% за день користування кредитом. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту №6415299 від 26.07.2022 (а.с.22, 23), [PERSON] було надано інформацію, як споживачу до укладення договору, вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування. 26.07.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 6415299 (а.с.10-20), відповідно до якого сторони узгодили суму кредиту - 10 000,00 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 26.07.2022; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.08.2022; поточний період складається 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08.11.2022; позивальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.08.2022, але не пізніше дати останнього погашення заборгованості 08.11.2022. Загальні витрати позивальника за пільговий період складають 2 500,00 грн. в грошовому виразі та 22 711,00 грн. відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 29500,00 грн. в грошовому виразі та 1025,00 грн. відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту позичальника за пільговий період складає 12500,00 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 39500,00 грн. Комісія за надання кредиту 10 0000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27 000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксований. У п.2 Договору сторони узгодили умови виконання договору, де у п.2.1. визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно п.4 Договору сторони узгодили відповідальність сторін за неналежне виконання чи невиконання умов договору. Відповідно до Графіка, який є додатком №1 до договору від 26.07.2022, сторони узгодили розмір внесення позичальником платежів. Відповідно до довідки про ідентифікацію видану ТОВ «Мілоан» (а.с.24), підтверджено акцепт договору позичальником шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S16675, час відправки 26.07.2022 о 16:43 год. на номер телефону [NUMBER] . Факт передачі позивачем відповідачеві грошових коштів обумовлених договором підтверджується Платіжним дорученням від 26.07.2022 за №79190186 (а.с. 27), на суму 10 000,00 грн. Відповідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором №6415299 від 26.07.2022 на ім`я [PERSON] (а.с. 31) підтверджено проведення позичальником операцій, а також встановлено, що станом на 26.04.2024 заборгованість [PERSON] склала 36 930,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 26 930,00 грн.; заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн. Виписка по рахунку згідно з Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. На підтвердження обставин зазначених у позові щодо користування відповідачем грошовими коштами позивачем надано Виписку щодо відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №6415299 укладеним із [PERSON] (а.с.28-30). 02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги за № 85-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було відступлено право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 6415299 укладеним 26.07.2022 із [PERSON] , про що зазначено у Витягу з реєстру боржників за №258 (а.с. 32-43). 18.04.2024 за вих. №22108973 (а.с.44) в адресу [PERSON] ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було спрямовано претензію (досудова вимога) про дострокове виконання умов кредитного договору, розмір заборгованості за кредитом становить 36 930,00 грн. Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору про відступлення прав вимоги від 02.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 6415299 від 26.07.2022. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником за вказаним зобов`язанням. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 26.07.2022 [PERSON] підписав Договір №6415299 про надання кредиту між ним та ТОВ «Мілоан» електронним підписом одноразовим ідентифікатором «S16675» з метою засвідчення дій згідно з договором, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про розгляд, про що свідчить додане до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечував наявної заборгованості, укладення договору, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості, у тому числі процентів, тощо. Суд враховує, що відповідач мав достатній строк для подачі відзиву у даній справі в межах визначеного судом строку, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), утім його не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язання є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, відтак останній зобов`язаний нести відповідальність. Суд погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача, оскільки усі умови прямо передбачені в кредитному договорі від 26.07.2022, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 36 930,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 1 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 26 930,00 грн. є обґрунтованими. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України та присуджує із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved