Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

25 липня 2024 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою в якій просила встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 039270, виданого 01.08.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Леонівської сільської ради народних депутатів від 26.04.2001 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 47, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що заявниця є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, розташованої на території [ADDRESS] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 039270, виданого 01.08.2001 року на підставі розпорядження Леонівської сільської Ради народних депутатів від 26.04.2001 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 47. Вищевказаний державний акт на право власності на землю Серії ІІ-КВ № 039270 від 01.08.2001 року було видано на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER] , виданого Українським МВМ Обухівського РВГУ МВС України в Київській області 17.03.1997 рок, її ім`я « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Окрім того, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру від 13.03.2000 року, повне ім`я заявниці саме « [PERSON] », а не « [PERSON] ». При видачі державного акту на право власності на землю Серії ІІ-КВ № 039270 від 01.08.2001 року було допущено помилку у прізвищі заявниці, а саме зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». У зв`язку з цією помилкою заявниця не може реалізовувати свої правомочності, як власник земельної ділянки. 26 липня 2024 року суддею винесено ухвалу про прийняття заяви, відкриття провадження та призначення справи до розгляду у судовому засіданні 08.08.2024 року. 08.08.2024 року розгляд справи було відкладено на 28.08.2024 року у зв`язку з неявкою заінтересованої особи. 28.08.2024 року заявниця в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особи в судове 28.08.2024 року засідання не з`явилася, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2001 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 039270, виданого на підставі рішення виконкому Леонівської сільської Ради народних депутатів від 26.04.2001 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 47 на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -0000256392024 від 02.02.2024 року земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 3222284802:02:325:0042, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 039270, виданого 01.08.2001 року на підставі рішення виконкому Леонівської сільської Ради народних депутатів від 26.04.2001 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 47. Згідно довідки виконкому Кагарлицької міської ради сіл Леонівка, Антонівка від 24.07.2024 року за № 82, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17.03.1997 р. Українським МВМ Обухівського РВГУ МВС України в Київській області та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 13.03.2000 року прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256\~ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів - державного акту про право приватної власності на землю є необхідним для здійснення розпорядження належним йому нерухомим майном. Так, чинним законодавством не передбачено іншого порядку внесення змін та виправлень до державного акту про право власності на земельну ділянку, аніж обраний заявником. Статтею 89\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розбіжності при написанні прізвищ заявниці у вказаних документах позбавляє її права вільно розпоряджатися та користуватися належним йому майном. Даний факт для заявниці має юридичне значення та встановити його іншим шляхом, ніж судовим, не можливо. Таким чином, суд приходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved