Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 141407,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2012 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2012 року до повноліття дитини. 26.06.2020 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Грецьким Д.Є., було відкрите виконавче провадження за № АСВП: 62353588 з примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2012. Однак, відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. Внаслідок, чого за відповідачем, станом на 19 квітня 2024 року, утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 141 407, 74 грн. Державним виконавцем вжиті заходи для стягнення заборгованості по аліментам з відповідача, проте заборгованість не погашена. На підставі викладеного позивачка звернулась до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.08.2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги визнає частково та просить суд зменшити розмір\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~до 50\~000,00\~грн. Свої доводи обґрунтовує тим, що у межах виконавчого провадження № 62353588 державним виконавцем була винесена постанова про накладення на відповідача штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 42\~930,19 грн, у зв`язку з чим сума неустойки (пені), яку просить стягнути позивачка, повинна стягуватись з урахування суми накладеної державним виконавцем штрафу. Окрім того, повідомив, що 11.09.2015 року уклав новий шлюб з [PERSON] , [INFO] , з якою має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також зазначив, що хоча він офіційно працевлаштований в ТОВ «Українсько-словенське підприємство «Хлібопекарний комплекс «Кулиничівський» проте розмір його заробітної плати не надто перевищує мінімальний розмір встановлений законом та коштів для утримання його поточної сім`ї, а саме дружини, яка тимчасово не працює, та двох дітей, не достатньо. Разом з відзивом подав клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без його участі. 02.09.2024 року від позивачки [PERSON] , на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечувала проти доводів відповідача в частині зменшення йому розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до 50 000,00 грн та зазначила, що відповідач тривалий час є працевлаштованим, отримує постійний дохід, проте, як свідчить розрахунок заборгованості, відповідач більше 10 років ухилявся від сплати аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини, не дбав про потреби дитини та не виконував по відношенню до останньої своїх батьківських обов`язків. Також, зауважила, що посилання відповідача на рівень його заробітної плати та наявність іншої сім`ї, яку необхідно забезпечувати, не є належною підставою для зменшення розміру неустойки (пені) прострочення сплати аліментів, і таке зменшення не буде спрямовано на належне забезпечення прав дитини від першого шлюбу, аліменти на користь якої були присуджені у мінімальному розмірі, та суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 98 477,55 грн та проводити розгляд справи без її участі. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, місто Харків, актовий запис № 275, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~21.06.2012\~року (справа\~№2027/5130/2012,\~провадження №\~2/2027/2953/2012)\~з відповідача\~ [PERSON] , 1979\~р.н.,\~на користь\~ [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі частини усіх видів його доходів, починаючи з 23.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивачка 05.07.2013 року уклала шлюб з [PERSON] . Шлюб був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 182. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки від 09.05.2024 року № 33, яка видана головою Комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова [PERSON] , 1980 р.н. остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ,\~та має\~такий склад\~сім`ї: чоловік [PERSON] 1965 р.н., дочка [PERSON] , 2004 р.н., дочка [PERSON] , 2014 р.н. [PERSON] та її дочка [PERSON] , 2004 р.н., за даною адресою не зареєстровані, але фактично проживають з липня 2013 року по теперішній час. (а.с. 11). Постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Грецького Д.Є. від 26.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62353588, на підставі виконавчого листа № 2027/5130/2012 від 21.06.2012 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2012 р. до її повноліття. З довідки про доходи від 09.08.2024 № 110 вбачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування у ТОВ «Українсько-словенське підприємство «Хлібопекарний комплекс «Кулиничівський».Загальна сума доходу за період з 18 березня 2024 року по 31 Липня 2024 року, без урахування аліментів становить 29783,48 грн. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач уклав з [PERSON] , [INFO] , шлюб, який був зареєстрований 11.09.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1242. Згідно з доказів наданих відповідачем [PERSON] , у останнього в новому шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 19.11.2020 року, актовий запис № 41 зареєстрований Виконавчим комітетом Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 814 зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Згідно з ч.2 ст.\~141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність, а саме настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Формула обрахування пені за кожним простроченим місячним платежем є такою: Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду по справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p= (A1х1 %хQ1) + (A2х1 %хQ2) …. (Anх1 %хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України,\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім того, відповідно ч.1 ст.179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно ст.20 СК України\~до вимог про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів позовна давність не застосовується. Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання. Позивачкою надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 23 березня 2012 року по березень 2022 року, із загальною сумою пені, яка становить 4065164,83 грн. Суд не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачкою, оскільки останній не відповідає вимогам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до розрахунку від 19.04.2024 року, виданого старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривоноженковою У.Р., заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2027/5130/2012, станом на 01.04.2024 року складає 141407,74 грн. Постановою старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривоноженковою У.Р. від 22.04.2024 року, у виконавчому провадженні №62353588, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2027/5130/2012, у зв`язку з утворенням у [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 143100,64 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, на [PERSON] було накладено штраф на користь стягувача у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 42930,19 грн. Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Згідно з положеннями абзацу другого ч. 1 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Суд приходить до висновку, що при визначенні суми неустойки (пені), яка може бути стягнута з відповідача (141\~407,74 грн), необхідно враховувати суму штрафу у розмірі 42 930,19 грн, накладену на відповідача [PERSON] державним виконавцем. Таким чином, сума неустойки (пені) за аліментним зобов`язанням, яке належить стягнути з відповідача складає 98 477,55 грн (141407,74 грн - 42930,19 грн). Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання та здатності сплати ними заборгованості за аліментами має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12,\~81 ЦПК України\~в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду, яким відповідачу призначено сплачувати аліменти на утримання дитини, було ухвалено 21.06.2012 року. Відомостей про те, що відповідач оскаржував вказане рішення в апеляційному порядку чи звертався до суду з позовами про зменшення суми аліментів матеріали справи не містять. Доказів, які б вказували на поганий стан здоров`я чи інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, значні видатки відповідача, які вказували б на необхідність звільнення його від сплати аліментів та сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідачем суду не надано. При цьому, матеріали справи свідчать про те, що відповідач є особою працездатною, офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату. Та обставина, що відповідачем укладено новий шлюб, у якому останній має неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а його дружина не працює, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану відповідача, через що він не має змоги виплачувати, як суму аліментів, у визначеному судом розмірі, так і суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Таким чином, підстави для зменшення розміру неустойки до 50 000,00 грн, як просить відповідач, судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму неустойки (пені) за аліментним зобов`язанням за прострочення сплати аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , у сумі 98 477,55 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідачу на користь держави необхідно сплатити судовий збір у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 843,49 грн (98 477,55 грн х 1211,20 /141 407,74).

Outcome: partial