Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОГС «Харківгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 87 959, 69 грн., витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в розмірі 5 635,32 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має статус споживача природного газу за адресою: [ADDRESS] , відповідно до типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного 07.03.2023 року між [PERSON] та Мереф`янською філією ПАТ «Харківгаз». 09.12.2022 року за вищевказаною адресою демонтовано для експертизи побутовий лічильник газу МКМ-U G-6 зав. № 371009. За результатами експертизи лічильника газу (акт № 278 від 18.01.2023) було підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника. ДП «Укрметртестстандарт» було надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/3126 від 18.01.2023 року. Також, позивач вважає, що наданий споживачем експертний висновок Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 16.02.2023 № ЕД-19/117-23/2565-ТР з питань втручання в роботу газового лічильника - не містить інформації щодо відповідності року виготовлення лічильника газу МКМ-U G-6 зав. № 371009 встановленій на ньому пломбі заводу-виробника. А тому, не спростовує висновків позивача про втручання в роботу газового лічильника. У зв`язку з вказаним порушенням, споживачу [PERSON] здійснено донарахування вартості об`єму споживання природного газу, в порядку глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у розмірі 87 959, 69 грн. Представник відповідача адвокат Лаєвська М.Л. надала відзив на позовну заяву, яким заперечувала проти позовних вимог, що висновком трасологічного дослідження встановлено відсутність втручання в роботу лічильника газу. Просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати по оплаті професійної правничої допомоги в сумі 5 000 грн., а також витрати по оплаті експертизи лічильника газу в сумі 2 265, 40 грн. Позивачем надано відповідь на відзив, де зазначено щодо пропуску терміну періодичної повірки, а саме - що тарифом на розподіл природного газу тривалий час було не передбачено витрати на заміну лічильників та/або створення обмінного фонду лічильників. У зв`язку з недостатністю виробничих потужностей лабораторії з технічного обслуговування та ремонту побутових лічильників газу, АТ «Харківгаз» не мало можливості проведення суцільної своєчасної повірки лічильників газу споживачів Харківської області . А тому позивач вважає, що на день виявлення порушення АТ «Харківгаз» визначав спожитий природний газ по об`єкту побутового споживача за відповідний період за фактичними даними лічильника газу за яким пропущений термін повірки. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.10.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу». Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо. Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу ТОВ «Харківгаз Збут». Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі. Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що АТ «Харківгаз» надає [PERSON] послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача відкритий особовий рахунок. У позовній заяві АТ «ОГС «Харківгаз», який є правонаступником ПАТ «Харківгаз», зазначає, що 09.12.2022 року за вищевказаною адресою демонтовано для експертизи побутовий лічильник газу МКМ-U G-6 зав. № 371009. За результатами експертизи лічильника газу (акт № 278 від 18.01.2023) підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника. ДП «Укрметртестстандарт» надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/3126 від 18.01.2023 року. У зв`язку з вказаним порушенням, споживачу [PERSON] здійснено донарахування вартості об`єму споживання природного газу, в порядку глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у розмірі 87 959, 69 грн. Як вбачається з акту про порушення АТ «Харківгаз» № КН 001915 від 09.12.2022, за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, пломба виробника викликає сумнів (рік випуску). Відповідно до акту експетизи лічильника від 18 січня 2023 року № 278 - встановлено невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника МКМ-U G-6 зав. № 3711009. Існує доступ до відлікового механізму. Відліковий механізм не пошкоджений. Лічильник пофарбовано. На підставі акту експертизи представником ДП «Укрметртестстандарт» видано довідку № 39-1-3/3126 від 18.01.2023 року про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, в якій зазначено, що ЗВТ (лічильник газу) визнано непридатним до застосування з підстав невідповідності ідентифікаційних ознак захисного пломбування. Наявність пошкоджень та дефектів лакофарбового покриття лічильника. За результатами розгляду комісією акту про порушення 28 березня 2023 року комісією прийнято рішення про задоволення вказаного акту, та проведенно донарахування не облікованого об`єму природного газу в сумі 87 959,69 гривень за період з з 05.07.2022 по 09.12.2022 року за цінами закупівлі природного газу для АТ «Харківгаз», які діяли у зазначений період. Згідно з пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»). Кодексом ГРМ, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку необліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно з положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр). Для здійснення нарахування відповідачем позивачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 8 розділу Х Кодексу періодична повірка (у тому числі, демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. У разі якщо заходи з періодичної повірки лічильників, що встановлені на території та/або в приміщенні побутових споживачів, будуть здійснюватися одразу для всіх побутових споживачів багатоквартирного будинку (чи його під`їзду), Оператор ГРМ має завчасно вивісити відповідну об`яву в доступному для споживачів місці. У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що уразі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чийого складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ(лічильникагазу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється. Пунктом 8 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави. Пунктом 5 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але, не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 1, 7, 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18. Надані позивачем документи не свідчать про наявність викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17. У діях споживача [PERSON] відсутні складові правопорушення, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача). Представником АТ «Харківгаз» складено акт про виявлені порушення - невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника МКМ-U G-6 зав. № 371009, наявність доступу до відлікового механізму. Зазначено про відсутність пошкоджень відлікового механізму. Зі змісту п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Актом експетизи лічильника від 18 січня 2023 року № 278, встановлено невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника МКМ-U G-6 зав. № 371109, існування доступу до відлікового механізму, відсутності пошкоджень відлікового механізму. Порядок проведення експертизи лічильника газу передбачено спеціальним нормативним актом - Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005р. №619, зареєстроване в МЮУ 20.01.2006р. за №53/11927 (далі «Положення»). Згідно довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/3117 наданої 18 січня 2023 року ДП «Укрметртестстандарт», за результатами повірки, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лічильник газу мембрамний МКМ-U, G6, зав. № 371109 не відповідає вимогам п.п. 6.4 Р50-071-98 «Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки». Разом з тим, така повірка лічильника газу не проводилася, адже її результати в акті експертизи відсутні, а саме в графі «результати позачергової повірки» не зазначено жодних відомостей. Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника МКМ-U G-6 зав. № 371009, доступ до відлікового механізму, фарбування лічильника не свідчить про викривлення даних обліку природного газу. Крім того, в матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження судового експерта Полтавського НДЕКЦК МВС України Гризодуб В.М. № ЕД-19/117-23/2564-ТР від 16.02.2023 від 16.02.2023, який свідчить, що цілісність пломбування та цілісність пломби, встановленої в отворі другого зліва гвинта з лицьового боку лічильника газу типу «PREMAGAS», G6, MКM-U N0 371009 2000 - не порушена, ознак зняття та повторного встановлення пломби (перепломбування) - не має; на поверхнях відлікових дисків, шестернях редуктора, привідній шестерні відлікового механізму, внутрішніх поверхнях корпусу, відлікового механізму лічильника газу слідів механічного, хімічного чи термічного впливу сторонніх предметів, слідів нашарування сторонніх речовин (клею та інш.) - не виявлено; Трасологічних слідів втручання в конструкцію та предметів, встановлених саморобним способом - не виявлено; На поверхнях рахункового механізму, кривошипно-важильного пристрою облікового механізму лічильника газу слідів механічного, хімічного чи термічного впливу сторонніх предметів, слідів нашарування сторонніх речовин (клею та інш.) - не виявлено. Таким чином, вказане свідчить про відсутність доказів викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ст.2 ЦПК України). За правилами частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 5, 6 статті 81 ЦПК визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено частиною 4 статті 12 ЦПК України. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту некоректного обліку спожитого природного газу, а отже й факту несанкціонованого втручання [PERSON] у роботу лічильника за адресою: [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на висновок суду щодо суті позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, судові витрати, понесені в ході розгляду справи в суді першої інстанції, покладаються на позивача. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Одночасно з відзивом на позовну заяву відповідачем було подано супровідний лист № 19/117/8/5 від 02.2023 про оплату за дослідження лічильника МКМ-U G-6 зав. № 371009 та копія квитанції про оплату № 0.0.2850407065.1 від 09.02.2023. Проте, вказані документи не мітсять відомостей про оплату витрат на проведення дослідження відповідачем [PERSON] Оплата здійснена від імені іншої особи. Таким чином, суд не вважає доведеним понесення відповідачем витрат на експертне дослідження приладу обліку газу. За змістом частини 1 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Щодо підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суду надано: -ордер на надання правничої (правової) допомоги АХ № 1144783 від 31.10.2023; -копія договору про надання правової допомоги від 23.10.2023 -копію додаткової угоди від 23.10.2023, якою передбачено гонорар адвоктара у розмірі 5 000,00 грн. -копія квитанції КБ «ПриватБанк» ТS204319 від 31.10.2023 про перерахування [PERSON] 5 000,00 грн. -копія акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 31.10.2023 З аналізу акту приймання-передачі послуг від 31.10.2023 про виконану правничу допомогу та предмету договору про надання правничої(правової) допомоги вбачається, що послуга полягала у наданні правової допомоги саме під час судового розгляду цивільної справи за позовом АТ «Оператор газорасподільної системи «Харківгаз» до [PERSON] про стягнення не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу та вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічльника газу, тому надана правнича допомога, яка наведена у пункті 1 зазначеного акту, а саме консультація перед укладанням договору про надання правової допомоги до уваги не приймається. Також надана правнича допомога, яка зазначена у пункті 5 даного акту щодо підготовки документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та подання через підсистему «Електронний суд» не приймається, оскільки є необґрунтованою та вже була охоплена діями адвоката(пункти 1 та 6) зі «складання відзиву, підготовка додатків та направлення їх через підсистему «Електронний суд», а тому витрати на підготовку та подачу вказаних документів не підлягають відшкодуванню. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, та пропорційності до розміру задоволених позовних вимог. Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, заперечень позивача, суд враховує, що предметом позову є стягнення з відповідача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу, справа відноситься до справ незначної складності, яка розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов подавався через сервіс «Електронний суд», відповідач та його представник у судових засіданнях участі не приймали та подали заяву про проведення розгляду справи без їх участі. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 5 000, 00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яку просить стягнути відповідач з позивача не є обгрунтованою, пропорційною та розумною. Суд зазначає, що сума в розмірі 3 000,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з АТ «ОГС «Харківгаз» на користь відповідача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. На підставі викладеного і

Outcome: approved