Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивувала тим, що 26 серпня 2022 року, вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Онуфріївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 53. Від шлюбу у них народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. На день звернення з позовом сторони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім доньок. На даний час позивачка не працює та проживає в сел. Павлиш Олександрійського району Кіровоградської області, займається вихованням дітей. Але коштів недостатньо для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку їх спільних малолітніх дітей. Матеріальну допомогу на утримання малолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не надає, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний надавати. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом відправлення рекомендованого листа, який повернувся за формою Ф.20. Причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Онуфріївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану а Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) /а.с. 3/, в якому мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 4/., та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 5/. Сторони не підтримують з відповідачем подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім доньок. На даний час позивачка не працює та проживає в сел. Павлиш Олександрійського районі Кіровоградської області, займається вихованням дітей. Але коштів недостатньо для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку їх спільних малолітніх дітей. Матеріальну допомогу на утримання малолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не надає, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний надавати. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти на утримання дитей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved