Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі за текстом АТ «Акцент-Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2016 АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір (далі за текстом Договір). Відповідно до умов Договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видана платіжна картка. Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Однак відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання не виконав, порушив умови Договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 17.05.2024 складає 115061,91 грн, з яких: заборгованість за кредитом 73462,84 грн; заборгованість за відсотками 41599,07 грн. За таких\~підстав позивач\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~АТ «Акцент-Банк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~б/н\~від 31.08.2016 станом на 17.05.2024 у сумі 115061,91 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. 07.06.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 01.07.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 01.07.2024 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 21.08.2024. У судове засідання 21.08.2024 представник позивача [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. У позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. У судове засідання 21.08.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з укладенням та виконанням кредитного договору та договору банківського рахунка, та регулюються главами 71, 72 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Суд встановив, що 31.08.2016 з метою отримання банківських послуг від АТ «Акцент-Банк» відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір (а.с. 7). Також з витягу з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» вбачається, що сторони узгодили тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», ««Універсальна Gold» (а.с. 25-26). Отже, між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору. Так, з довідки АТ «Акцент-Банк» вбачається, що відповідачу відкритий рахунок № [NUMBER] та видані кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії до січня 2020 року; № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2024 року (а.с. 16). Відповідно до довідки АТ «Акцент-Банк» відповідачу 31.08.2016 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 2000 грн, який надалі збільшувався та зменшувався банком та станом на 25.04.2024 становив 73500 грн (а.с. 17). При цьому з виписки по картці за період з 31.08.2016 до 17.05.2024 вбачається, що відповідач користувався відкритим йому рахунком № [NUMBER] та регулярно використовував кошти для зняття готівки, оплати товарів і послуг, а також користувався кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту (а.с. 8-15). З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.05.2024 складає 115061,91 грн, з яких: заборгованість за кредитом 73462,84 грн; заборгованість за відсотками 41599,07 грн. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. З наданої суду виписки по картці відповідача за період з 31.08.2016 до 17.05.2024 (а.с. 8-15) вбачається, що відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Також з вказаної вище виписки вбачається, що відповідач використовував надані йому кредитні кошти та частково сплачував заборгованість за Договором. Разом з тим з виписки по картці відповідача за період з 31.08.2016 до 17.05.2024 (а.с. 8-15) та з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 4-6) також вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.05.2024 складає 115061,91 грн, з яких: заборгованість за кредитом 73462,84 грн; заборгованість за відсотками 41599,07 грн. Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору б/н від 31.08.2016 та наявність заборгованості за даним Договором у вказаному вище розмірі. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 31.08.2016 станом на 17.05.2024 на загальну суму 115061,91 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315418637 від 17.05.2024 (а.с. 38). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved