Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Короткий зміст позову. У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про споживчий кредит №4785525 від 03.09.2021 року в розмірі 48 147,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.\~ В обґрунтування позову посилалися на наступне. 03.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4785525. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги до позичальників за Договором про споживчий кредит, у тому числі за Договором №4785525 від 03.09.2021 року, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4785525 від 03.09.2021 року, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договором №4785525 від 03.09.2021 р. Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Відповідно до Реєстру прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 4785525 до [PERSON] в сумі 48147,00 грн. (сорок вісім тисяч сто сорок сім грн.), з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 40147, 00 грн - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги . Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача [PERSON] . Процесуальні дії. Ухвалою суду від 13.06.2024 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. Позиції сторін у судовому засіданні. Позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" позов підтримали та посили його задовольнити, про що надали відповідну письмову заяву. Також просили розгляд справи провести без участі їх представника, крім цього не заперечували проти винесення у справі заочного рішення у випадку неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про відсутність адресата по місцю реєстрації . Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ст.280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 03.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №4785525. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] (а.с.5, 13) Згідно п.1.2 Договору сума кредиту складає 8000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 30.09.2021 року, термін повернення кредиту та сплати комісії - 03.10.2021 року. Проценти за користування кредитом: 24 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також матеріалами справи підтверджено, що кредитні кошти були надані ТОВ "Мілоан" позичальнику шляхом переказу на картковий раухнок шгрошових коштів в сумі 8000 грн, що підтверджує платіжним дорученням №55384650 від 03.09.2021 року. (а.с.13) До договору додано Додаток №1, відповідно доя кого позичальнику було встановлено графік погашення заборгованості. (а.с.10) Згідно надангої суду розрахунку ТОВ "Мілоан" [PERSON] своєчасно борг не повернув, а тому за ним станом на 10.03.2023 року утворилася заборгованість 8147,00 грн. (сорок вісім тисяч сто сорок сім грн.), з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 40147,00 грн. - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с.14,15) 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторигну №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ "МІЛІОН" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги до Боржників за Договором позики, у тому числі за Договором позики №4785525 від 03.09.2021 року, що украдений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] (а.с.17) У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором позики № 4785525 від 03.09.2021 року, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] (а.с.23) Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договором № 4785525 від 03.09.2021р. Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Відповідно до Реєстру прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 4785525 до [PERSON] в сумі 48147,00 грн. (сорок вісім тисяч сто сорок сім грн.), з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 40147,00 грн. - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги. Нормативно правове обґрунтування та висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України'). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Висновки суду. Суд, ознайомившись за матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази , прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач довів обґрунтованість заявлених позовних вимог, надавши належні докази в підтвердженні заборгованості, якими є кредитні договора, розрахунки заборгованості та докази отримання відповідачем кредитів. Також позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача. Відповідач в свою чергу доводи позивача не спростував, а тому позов до нього підлягає задоволенню. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 3028 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3028 гривень. Відповідно до ч. 1\~статті 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00грн , суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №02-1/2023 від 02.01.2023 року, укладений між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» платіжну інструкцію № 0433370000 від 10.05.2024 року про сплату наданих послуг на правову допомогу в розмірі 52 000,00 грн на користь АО «Лігал Ассістанс»(а.с.35) , заявка про надання юридичної допомоги №630 від 26.04.2024, за якою АО «Лігал Ассістанс» надало юридичні послуги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] в сумі 13000 грн ( надання консультації та складання позовної заяви) . Між тим з урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмір 5000 гривень. На підставі т. ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: partial