Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 18 січня 2024 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав та просила постановити судове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в період якого у них народилося троє дітей: дочки [PERSON] і [PERSON] та син [PERSON] . Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 30 квітня 2013 року та після розіовання шлюбу діти залишилися проживати з нею. Також з відповідача у лютому 2013 року було стягнуто аліменти на утримання дітей. Протягом тривалого часу відповідач зовсім не сплачує аліменти та станом на 1 січня 2024 року заборгованість по аліментам складає 79 973 грн 50 коп. і на даний час він не надає жодної матеріальної допомоги дітям. Відповідач не цікавиться дітьми, їх навчанням, поведінкою та участі в їх вихованні та утриманні не приймає, жодного разу не був на батьківських зборах. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року було відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~7 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Представник позивачки - адвокат Гутник П.М. в судовому засіданні підтримала позицію позивачки та просила суд позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, суду пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачкою він постійно підтримує стосунки з дітьми. Після того, як у цьому році діти разом із позивачкою поїхали на тимчасове проживаня в місто Запоріжжя, то зв`язок погіршився. Він постійно телефонує дітям, цікавиться їх життям. Діти неодноразово приходили до нього в гості, залишалися у нього на декілька днів. До 2023 року він сплачував аліменти, але не завжди щомісячно, це пов`язано із тим, що не має постійної роботи, окрім того він здійснює догляд за матір`ю та батьком, який є особою з інвалідністю третьої групи. При можливості він давав дітям на свята по 200-500 грн, купив дочці [PERSON] два мобільні телефони. Дітей за місцем їх проживання він дійсно не провідував, але це пов`язано із тим, що позивачка створила нову сім`ю, тобто там проживає інший чоловік. Він цікавиться навчанням дітей, спілкується із класним керівником сина [PERSON] . Також він постійно спілкується зі старшою дочкою [PERSON] , яка на теперішній час є повнолітньою. За час розгляду справи він часткового погасив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10 000 грн та зобов`язується сплачувати аліменти регулярно, приймати участь у вихованні дітей. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Родікова І.С. заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість, так як сама по собі несплата аліментів не може бути підставою для позбавлення батька батьківських прав. Окрім того несплата аліментів була зумовлена тим, що відповідачу потрібні були кошти на лікування батька, який є особою з інвалідністю. Відповідач не ухиляється від виховання та утримання дітей. \~ \~ \~ \~ \~Представник третьої\~особи - Служби у справах дітей Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області Гаєвська О.Т. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування (Додаток 1 до рішення виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради від 13 лютого 2024 року № 19/2024) про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ), суду пояснила, що позов є необгунтованим та поданий з надуманих підстав, про що свідчить висловлювання позивачки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, а саме вона повідомила комісію, що хоче позбавити [PERSON] батьківських прав аби «спасти другого чоловіка від війни». Вважає, що позов задоволенню не підлягає з підстав викладених у висновку органу опіки та піклування, та додатково повідомила, що сім`я [PERSON] тривалий час знаходиться в полі зору органу опіки та піклування. Це викликано тим, що найстарша донька сторін [PERSON] народила дитину, коли їй виповнилося 16 років. Окрім того, [PERSON] влітку цього року залишила доньку [PERSON] одну, без нагляду на певний час в місті Запоріжжі. Також за повідомленням старости села Рівня в 2024 році чотири рази здійснювалися виїзди за місцем проживання дітей. За результатами виїздів складалися акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї, відповідно до яких умови проживання дітей вкрай незадовільні. Окрім того, [PERSON] за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання сина [PERSON] 8 квітня 2024 року притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши учасників справи, свідків, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. \~ З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідно копії свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 16 березня 2005 року. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [INFO] дочка [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано та неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [PERSON] та сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю. Відповідно до рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 350 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 січня 2013 року та до повнолітття дітей. Станом на 1 січня 2023 року з відповідача на утримання дітей згідно розрахунку державного виконавця стягувалися аліменти в розмірі по 4 249 грн 50 коп. щомісячно. Звертаючись із позовом до суду позивачка фактично просила позбавити відповідача батьківських прав на підставі пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, так як останній має заборгованість зі сплати аліментів, жодної допомоги на утримання дітей не надає, участі в їх вихованні не приймає, не цікавиться їх навчанням, не піклується про них. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків; Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень\~статті 164 Сімейного кодексу України\~є усталеною. Так в судовому засіданні відповідач категорично заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, аналогічну позицію висловив у заяві до Служби у справах дітей, вказавши, що він з дітьми спілкується, при можливості допомагає фінансово і матеріально. Заборгованість по сплаті аліментів пояснював довготривалою відсутністю роботи та реальних умов свого матеріального становища, оскільки змушений нести матеріальні витрати як на підтримання свого стану здоров`я, так і на утримання своїх батьків похилого віку ( а. с. 40). Відповідач брав участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Рожнятівської селищної ради, яке стосувалося способу його участі у вихованні дітей, доцільності позбавлення його батьківських прав та заперечував проти позбавлення батьківських прав. Зазначене спростовує доводи позивачки про те, що батько дітьми взагалі не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Крім того, участь відповідача у судових засіданнях, категоричне заперечення проти позбавлення його батьківських прав, залучення адвоката для належного представництва його інтересів в суді, свідчить про його інтерес до дітей, про бажання брати участь у їх вихованні та змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органів опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав\~\~\~\~\~ [PERSON] затвердженого рішенням виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області № 19/2024 від 13 лютого 2024 року, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а. с. 49-50). Із характеристи старости Вільхівського старостинського округу № 1 Дубівської сільської ради на [PERSON] (долученої до вказаного вище висновку) убачається, що за час проживання на території Вільхівського старостинського округу № 1 [PERSON] зарекомендував себе чесним, добросовісним, працьовитим. Займається вихованням своїх дітей, допомагає їм, а також веде догляд за хворим батьком, особою з інвалідністю 3 групи. Займається особистим селянським господарством, приймає активну участь у громадському житті села ( а.с. 52). Із акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , складеного уповноваженою комісією Служби у справах дітей Дубівської сільської ради 1 лютого 2024 року (долученого до вказаногор вище висновку) убачається, що житлово-побутові умови проживання сім`ї задовільні. [PERSON] розлучений, є батьком трьох дітей, систематично спілкується з ними та бере участь у їхньому вихованні. Зі слів старости села діти часто приїзджають до нього. [PERSON] працьовитий, спиртними напоями не зловживає, явних ознак невиконання батьком батьківських обов`язків не виявлено. Вказане свідчить про те, що відповідач не втратив інтересу до участі у вихованні дітей, має намір на відновлення стосунків з ними. Також суд вважає, що посилання позивачки на несплату аліментів як підставу позбавлення батьківських прав відповідача є необґрунтованими. Як убачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного старшим державним виконавцем [PERSON] заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 1 листопада 2023 року становила 79\~973 грн 50 коп. При цьому за період з лютого 2023 року по липень 2023 року відповідачем було сплачено аліменти в загальній сумі 17\~700 грн (а. с. 13). Із цього розрахунку вбачається, що відповідач сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі. Окрім того, в лютому 2024 року відповідач частково погасив заборгованість в розмірі 10 000 грн, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалв справи (а. с. 70). Стягнення аліментів є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та вказує на спонукання батька до надання дитині належного утримання. Верховний Суд зауважує, що наявність заборгованості зі сплати аліментів неєпідставою для позбавлення особи батьківських прав (постанови Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17, провадження № 61-2175св20, від02 червня 2022 року у справі №754/15490/18, провадження №61-7195св20). За клопотанням позивачки та її представника у судовому засіданні в присутності директора Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області - психолога [PERSON] надали пояснення як свідки неповнолітні діти сторін. Так, неповнолітня [PERSON] суду пояснила, що коли батьки розлучилися, вона навчалася у першому класі. Після розлучення батько до них не приходив, однак вона з братом та сестрою ходили до батька в гості, залишалися у нього з ночівлею. Останній раз була у батька в березні, а потім вони з матір`ю та братом поїхали в місто Запоріжжя, де були три місяці. З батьком вона також спілкується по телефону, при можливості та на свята батько давав їм незначні суми грошей, купив їй два мобільні телефони. Вона любить батька і вважає що підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що спілкуватися з батьком не хоче, та не хоче його бачити, так як мама йому сказала, що у нього буде інший батько « [PERSON] », а тому він хоче позбавити свого рідного батька батьківських прав. З батьком він перестав спілкуватися коли поїхав з матір`ю та сестрою на три місяці до міста Запоріжжя. До цього літа він спілкувався з батьком, разом із сестрами ходив до батька, ночував у нього. Коли батько останній раз запрошував його в гості він відмовився, бо не хотів до нього йти, пославшись на те, що його болить нога. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №\~705/3040/18 (провадження № 61-19878св21) зазначено, що озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Суд вважає, що висловлене неповнолітнім [PERSON] не бажання спілкуватись з батьком може бути викликане відсутністю між ними тісного спілкування в останній час та те, що мати уклала шлюб із іншим чоловіком, та повідомила сину, що у нього буде «новий батько». Директор Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області психолог [PERSON] , заслухавши пояснення неповнолітнього [PERSON] , повідомила, що дитина заангажована та підготовлена до дачі таких пояснень суду. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та, враховуючи, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків, а також того, що позивачкою не надано жодних доказів, що характеризують відповідача як особу, що становить реальну загрозу для дітей, їх здоров`я та психічного розвитку, а також доказів винної поведінки відповідача щодо навмисного ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов`язками, а також те, сам відповідач .не втратив інтересу до участі у вихованні дітей, з урахуванням інтересів дітей, висновку органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Одночасно суд зазначає, що на час розгляду судом цієї справи дочці сторін [PERSON] 5 червня 2024 року виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття. При цьому, об`єднана палата Касаційного цивільного суду у справі №185/9339/21,\~відступаючи від\~раніше зробленого\~висновку Верховного\~Суду зазначила,\~що приписи Сімейного кодексу України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/ дочки після досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав щодо повнолітньої дочки [PERSON] задоволенню не підлягають на підставі викладеного вище. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи, приймаючи до уваги повідомлення представника органу опіки та піклуванння про родину [PERSON] та [PERSON] , негативну характеристику на їх сина [PERSON] , суд наголосив обом батькам, що вони зобов`язані належним чином виконувати свої батьківські обов`язки до відношенню до дітей. \~ \~ \~ \~Судові витрати, відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в позові покладаються на позивачку. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed