Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

У липні 2024 року представник позивача адвокат Тетеря І.А. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, 23.11.2003 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23.11.2003 серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження 23.11.2003 зроблено запис за № 1968. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально, у сторін не залишилось ніяких почуттів притаманних подружжю. Нічого спільного, окрім дітей, між сторонами, як членами подружжя, немає. Спільне господарство вони припинили вести задовго до подачі цієї позовної заяви та мають окремий бюджет, а також вже досить давно фактично окремо проживають один від одного. Збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача та дітей сторін, на яких в подальшому може негативно вплинути його існування, адже невизначеність у відносинах між позивачем та відповідачем продовжуватиме провокувати сварки та непорозуміння. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року вказану справу передано судді Майстренку О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.07.202 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку ст. 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Тетері І.А. про розгляд справи у відсутності позивача, в якій представником позивача зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштовим зв`язком копії ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви, проте конверт повернувся до суду із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, у встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 23.11.200 між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження від 23.11.200 серії [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 1968. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач позов визнав про що надав відповідну заяву. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved