Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2005 року між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем, [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 94. За час подружнього життя у сторін народилося троє дітей, донька, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] . 22 вересня 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області шлюб було розірвано. Дане рішення не оскаржувалось та вступило в законну силу 23 жовтня 2022 року. Зазначає, що в березні 2022 року звернулась у Жовківський районний суд Львівської області з позовною заявою про стягнення аліментів. За результатами розгляду даної справи судом першої інстанції ухвалено рішення, яким суд присудив стягувати з Відповідача у користь Позивача аліменти на утримання наших неповнолітніх дітей в розмірі по 2 000.00 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Звертає увагу Суду на те, що Відповідач має значний дохід, оскільки тривалий час працює за кордоном, в Польщі, однак відмовляється добровільно надавати додаткову допомогу спільним дітям. Крім цього зазначає, що старша донька уже досягла повноліття та на неї не стягуються жодні кошти, а також те, що відповідно до вказаного вище рішення розмір аліментів є недостатній для утримання дітей. Наголошує суду на тому, що діти фактично знаходяться на її утриманні, однак їй самій важко забезпечити для них належний рівень життя. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з приводу надання додаткової допомоги для спільних дітей, однак в добровільному порядку останній відмовляється таку надавати. Вказує, що так як Відповідач добровільно не надає додаткових коштів на утримання спільних дітей, а Позивачу одній важко забезпечувати належний рівень життя спільних дітей, оскільки на даний час Позивач офіційно не працює, а тому вважає, що батько дітей, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним, не має жодних перешкод по стану здоров`я до праці, немає на утриманні непрацездатних осіб, може і повинен надавати додаткову допомогу спільним дітям та сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 4 000.00 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього - 8 000.00 грн. Дана сума обумовлена тим, що діти швидко ростуть, а тому постійно потребують купівлі нового одягу, взуття, крім того необхідним для них є надання корисних продуктів харчування, ціни на які постійно зростають, досягли рівня європейських, купівля засобів гігієни, проведення дозвілля тощо. Окрім цього наголошує, що у Відповідача немає жодних перешкод по стану здоров`я для праці і як наслідок для отримання заробітку та надання з такого грошей для утримання неповнолітніх дітей. З врахуванням вищенаведеного, просить суд позовні вимоги задоволити. Позивач в судове засідання не прибула, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України). А тому суд, врахувавши письмову заяву позивача, яка не заперечила, щодо розгляду справи за її відсутності та не заперечила, щодо проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, на підставі поданих до суду доказів ухвалює заочне рішення в справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 08 вересня 2005 року між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем, [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 94. За час подружнього життя у сторін народилося троє дітей, донька, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] . 22 вересня 2022 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області шлюб було розірвано. Дане рішення не оскаржувалось та вступило в законну силу 23 жовтня 2022 року. З матеріалів справи вбачається, що в березні 2022 року Позивач звернулась у Жовківський районний суд Львівської області з позовною заявою про стягнення аліментів. За результатами розгляду даної справи судом першої інстанції ухвалено рішення, яким суд присудив стягувати з Відповідача у користь Позивача аліменти на утримання наших неповнолітніх дітей в розмірі по 2 000.00 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статею 141 СК України, передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 Закону України Про державний бюджет на 2024 рік, установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Так, на підтвердження своїх вимог щодо збільшення розміру аліментів, позивач в позові посилається на те, що матеріальне становище відповідача змінилось, оскільки, він тривалий час працює за кордоном. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів позивач обґрунтовує також тим, що діти проживають разом з нею, підросли, а тому відповідно і витрати на дітей зросли, з часу ухвалення в 2022 році рішення про стягнення аліментів. Суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є моральним і найважливішим правовим зобов`язанням батьків, яке виникає з моменту народження дітей і до досягнення ними повноліття, а також матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходиться неповнолітні діти, а тому для матеріального забезпечення, забезпечення повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Вирішуючи даний спір про збільшення розміру аліментів, суд також враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, змінилося матеріальне становище платника аліментів - відповідача [PERSON] , який зі слів позивача працює за кордоном, а тому суд дійшов висновку про те, що належить збільшити розмір аліментів та стягувати з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000.00 (чотири тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання неповнолітньої дитини: сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000.00 (чотири тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дітей та відповідає гарантованому законом розміру аліментів на дитину відповідного віку, а тому позовні вимоги належить задовольнити повністю. Разом з тим, суд приходить до висновку, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дітям збереження певного матеріального рівня утримання. Окрім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь держави судовий в розмірі - 1 211.20 грн., оскільки при подачі позовної заяви до суду позивач була звільнена від його сплати.

Outcome: approved