Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У жовтні 2023 року представник [PERSON] - адвокат Сидорчук М.В. звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою та відповідно до змісту позовних вимог просив визнати батьком [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] ; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до державного акту цивільного стану про народження [PERSON] №288 від 22.02.2023 року, який народився [INFO] , наступні зміни: в графі "Батько" зазначити " [PERSON] ", в графі "Прізвище, ім`я, по батькові" дитини зазначити " [PERSON] ". Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2014 року [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання однією сім`єю у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Представник позивача вказує, що [PERSON] , який загинув [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Як на необхідність встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , посилався на те, що встановлення даного факту необхідно для набуття [PERSON] права на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат, передбачених законодавством та призначення пенсії по втраті годувальника. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2023 року позовну заяву [PERSON] про визнання батьківства разом із доданими до неї документами було передано на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира за підсудністю. Постановою Житомирського апеляційного суду від 13.12.2023 року ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2023 року скасовано та постановлено справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2023 року матеріали цивільної справи №296/10069/23 направлено до Корольовського районного суду м. Житомира для продовження розгляду. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.01.2024 року справу №296/10069/23 передано судді Адамовичу О.Й. для продовження розгляду. Ухвалою від 15.01.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. 14.02.2024 року постановлено ухвали про витребування доказів. 12.03.2024 року постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи - [PERSON] 20.03.2024 року від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву. 09.04.2024 року постановлено ухвалу про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою від 04.07.2024 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] 22.07.2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справ та призначення справи до судового розгляду по суті. 04.09.2024 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про закриття провадження у справі. Позивач в судовому засіданні просила заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що новонароджений син має право на те щоб його батьком було записано [PERSON] . Вказане доводиться судовою експертизою. Представник позивача в судовому засіданні просив заявлені позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав. Також повідомив, що предметом позову є визнання батьківства, а отримання соціальних виплат є наслідком доведення обставин батьківства [PERSON] , а тому справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства. Третя особа [PERSON] , яка також є представником [PERSON] , в судовому засіданні вказала, що є неповнорідною сестрою загиблого [PERSON] .. Інших родичів немає. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги, а також вказала, що така ж позиція погоджена з третьою особою [PERSON] , яка встановила факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дар`я Мороз подала до суду заяву в якій просить дану справу розглянути без присутності представника відділу, вирішити питання згідно матеріалів справи, із урахуванням наданих роз`яснень, інтересів дитини та відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с.212). Представник Головного Управління пенсійного фонду України в Житомирській області Пашинська А.М. подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника Головного управління (а.с.213). Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву вказав, що для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань і призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (а.с.139-141). Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] народився [PERSON] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, запис про батька у свідоцтві про народження [PERSON] здійснений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, якою визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (а.с.10). В сповіщенні начальника [INFO] №378 від 17 січня 2023 року, яке направлено [PERSON] повідомлено про те, що її чоловік, сапер інженерно-саперного взводу 4 аеромобільного батальйону солдат [PERSON] , 1991 року народження, прийнятий на військову службу 17 вересня 2022 року [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув [INFO] внаслідок артилерійського обстрілу поблизу н.п. Соледар Донецької області (а.с.16). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/о №534 від 15.01.2023), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 15). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , в селі Крижанівка Ширяївського району Одеської області (а.с. 12). Згідно висновку експерта №СЕ-19-24/26351-БД від 27 червня 2024 року судової молекулярно-генетичної, складеного судовий експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком дитини - [PERSON] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше ніж 99,9999999% (а.с.178-181). На витребувану судом інформацію Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області листом від 26.02.2024 року повідомляє, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса 11 грудня 2023 року, за №351Б/2023 та в додаток надає Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (а.с.129,130). На витребувану судом інформацію Головне управління соціальної підтримки Міністерства оборони України листом від 08.04.2024 року повідомляє, що станом на 08.04.2024 року будь-які заінтересовані особи із заявами для розгляду питання щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця [PERSON] до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України не зверталися та рішення не приймалось (а.с.166). В Постанові Житомирського апеляційного суду від 13.12.2023 року, якою було скасовано ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2023 року та постановлено справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за своєю суттю вказаний позов з вимогою, про визнання [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] , є справою про встановлення факту батьківства, який з урахуванням наявності спору про право має розглядатися за правилами загального позовного провадження. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені 12.01.2011 наказом Міністерства юстиції України № 96/5, підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Тобто, рішення суду за результатами розгляду цієї справи є беззаперечною підставою для внесення змін до актового запису про народження дітей. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та з метою захисту прав та інтересів дини вважає за можливе задовольнити позов та визнати батьком [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved