Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

20 червня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернуся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 27 липня 2021 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №22032000523422, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 150000 гривень строком на 24 місяці, зобов`язавшись його повернути щомісячними платежами зі сплатою процентів за користування кредитом, а також інших платежів відповідно до умов кредитного договору. Зазначаючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла кредитна заборгованість, розмір якої станом на 09 травня 2024 року складає 165865,92 гривень, з яких: 121538,33 гривень заборгованість за тілом кредиту, 2,59 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 44325 гривень заборгованість за комісією, позивач просив суд стягнути вказану суму боргу з відповідача, а також покласти на останнього судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відзив від відповідача до суду не надходив, в зв`язку із чим суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 липня 2021 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено кредитний договір №22032000523422, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 гривень, строком на 24 місяці, зобов`язавшись повернути кошти до 27 липня 2023 року включно, щомісячними платежами згідно графіку повернення кредиту, сплативши 0,001% річних на строкову заборгованість за користування кредитом, а також щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 27 липня 2021 року по 26 лютого 2022 року в розмірі 3% від суми кредиту, з 27 лютого 2022 року по 26 серпня 2022 року 2,5% від суми кредиту, з 27 серпня 2022 року по 26 лютого 2023 року 1,5% від суми кредиту, з 27 лютого 2023 року по 27 липня 2023 року 0,925% від суми кредиту. Дані обставини підтверджуються копією кредитного договору з додатком, копією анкети-опитувальника, копією паспорту споживчого кредиту, копією заяви-згоди на укладення універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб, копією рішення щодо можливості надання кредиту, а також випискою з особового рахунку відповідача. Із матеріалів справи також встановлено, що відповідач, на відміну позивача, не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 09 травня 2024 року в загальному розмірі становить 165865,92 гривень, з яких: 121538,33 гривень\~ заборгованість за тілом кредиту, 2,59 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 44325 гривень заборгованість за комісією. Викладені обставини підтверджується розрахунком заборгованості, копією вимоги. Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування». Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»). Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони (ст.207 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Зі змісту норм ст.ст.8, 9 Закону України «Про споживче кредитування» слідує, що кредитодавець має право включати до умов кредитного договору обов`язок позичальника сплачувати на користь кредитодавця комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Аналогічне положення містить ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №22032000523422 від 27 липня 2021 року, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення такого договору із дотриманням вимог законодавства щодо порядку його укладення, змісту та форми, а також підтверджено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цим кредитним договором по відношенню до позивача, що зумовило виникнення у відповідача кредитної заборгованості в наведеному в позові розмірі та права у позивача вимагати її стягнення на свою користь в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2422,4 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved