Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач та її представник звернулися до суду з даним позовом, зазначаючи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2020 року малолітні діти проживають разом з матір`ю окремо від батька. Після розлучення відповідач взагалі втратив будь-який інтерес до дітей, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо їх здорового розвитку, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів з 22.05.2020р. до 30.04.2024 р. в сумі 204 924, 47 гривень. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 27 травня 2024 року направив до суду заяву про визнання позову і просив слухати справу без його участі. ( а.с.20) Представник служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 31.07.2024 року. Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 05.08 .2024 року. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.7) Згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми № 592/6289/20 від 23.06.2020 року шлюб між сторонами розірвано і з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу)але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 22.05.2020 року ( а.с.8). [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, . Згідно довідки № 01-66/53 від 02.05.2024 року ЗДО № 30 «Чебурашка» СМР [PERSON] відвідує даний навчальний заклад. За період перебування дитини в закладі освіти батько [PERSON] в садочок не з`являвся, батьківські збори не відвідував . До установи дитину приводять та своєчасно забирають як мати [PERSON] , так і [PERSON] , якого [PERSON] називає татом ( а.с.9 зі звороту, 27). Згідно довідки про неотримання аліментів Ковпаківського ВДВС у місті Суми [PERSON] не отримувала аліменти по виконавчому листу № 592/6289/20 за період з 22.05.2020 ро 30.04.2024 року . Станом на 01.05.2024 року заборгованість зі сплати аліментів за період з 22.05.2020 по 30.04.2024 складає 204 924, 47 гривень ( а.с.10-11). Згідно довідки про склад сім`ї № 14.03-08/127951 від 17.05.2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з [PERSON] щза адресою [ADDRESS] ( а.с.26 зі звороту). Згідно довідки Департаменту соціального захисту населення № 12.01-28/1980/08 від 24.05.2024 року [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку в департаменті як багатодітна мати, в сім`ї якої виховується троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( а.с.28) Згідно довідки № 27.1-18/Т-442 від 23.05.2024 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради за період з 2020 року [PERSON] до Управління з заявами чи скаргами щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] не звертався ( а.с.28 зі звороту). Згідно довідки КУ Сумської ЗОШ І-ІІІ № 22 імені Ігоря Гольченка Сумської міської ради № 40 від 17.05.20224 [PERSON] навчається у закладі освіти з 01.09.2023 року. Мати [PERSON] цікавиться успіхами дитини в школі. Завжди відвідує батьківські збори. Постійно комунікує з учителями дитини. [PERSON] , батько учениці, упродовж 2023/2024 навчального року не відвідував заклад освіти і не цікавився успіхами доньки. Під час освітнього процесу [PERSON] не згадує про батька [PERSON] . Проте в розповідях про її родину називає батьком іншу людину [PERSON] ( а.с.29). Згідно довідки № 01-66/62 від 17.05.2024 року ЗДО № 30 «Чебурашка» СМР [PERSON] відвідувала даний навчальний заклад. За період перебування дитини в закладі освіти [PERSON] не згадувала свого біологічного батька [PERSON] . До садочку дитину приводили та своєчасно забирали як мати [PERSON] , так і [PERSON] , якого [PERSON] називала татом. ( а.с.30). З висновку Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 31.07.2024 року № 196/01-16 вбачається, що відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2 , 3 ст. 150, 180, 164 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 18 Конвенції ООН про права дитини Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( ар.с.52-53). Згідно з висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 1189/27.1-26 від 05.08.2024 року про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що відповідно до ст. 19,150, 157, 164 Сімейного кодексу України, Управління «Служба у справах дітей» вважає за можливе позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( ар.с.52-53). Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч. ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного культурного, інтелектуального, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості виховання дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за навчання, виховання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому у відповідності з положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України його слід позбавити батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги, роз`яснивши [PERSON] , що згідно ч. 1 ст. 169 СК України він як батько позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved