Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача У червні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.12.2022р. надав відповідачу в борг 12\~000,00 грн, які переказав на карту Приватбанку на рахунок дружини відповідача [PERSON] . На підтвердження цього відповідач цієї ж дати написав власноруч розписку в якій зазначив про повернення коштів до 28.12.2022р. та грошові кошти отримав за допомогою грошового переказу на банківську картку дружини, але кошти не повернув, при цьому обіцяє їх повернути. 31.12.2023р. відповідач написав ще одну розписку, в якій вказав про повернення коштів в повному обсязі до 10.01.2023р., але вказані кошти наразі не повернуті через що позивач змушений звернутись до суду з даним позовом У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 22.12.2022 р. у розмірі 12 000, 00 грн та судові витрати. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 21.06.2024 р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.15). 3. Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач копію\~позовної заяви\~та ухвалу\~суду про\~відкриття провадження\~у справі\~отримав 04.07.2024р.\~(а.с.19),\~в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що за розпискою від 22.12.2022р. відповідач [PERSON] , отримав у борг від позивача [PERSON] кошти у розмірі 12\~000, 00 грн, які обіцяв повернути до 28.12.2022 р., які отримав за допомогою грошового переказу на банківську картку дружини [PERSON] . В подальшому цю розписку доповнив іншою від 31.12.2023 р. обіцяв повернути в повному обсязі до 10.01.2024 р. (а.с.7). Згідно виписки по картці ПриватБанку [PERSON] , 22.12.2022р. ним здійснено переказ коштів у розмірі 12 000,00 грн одержувачу [PERSON] (а.с.8). 5. Мотиви суду Частиною першою статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Цивільний кодекс\~України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається правопідтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це вже є доказом факту отримання грошових коштів. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про сурогати або замінники письмової форми правочину, які свідчать про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження, яке складено окремо чи міститься в тексті договору, про завершену дію щодо передання коштів позичальнику не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постановах від 05 вересня 2018 року у справі № 756/8630/14-ц, провадження № 61-8792св18, та від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1755/17, провадження № 61-1899св20. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що з огляду на укладення сторонами договору позики від 22.12.2022р., за яким відповідач отримав у борг від позивача 12\~000, 00 грн, але в установлений термін як до 28.12.2022 р., так і до продовженого терміну 10.01.2024 р. суму позики не повернув, а відтак дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 12\~000,00 грн. 6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Згідно ст.\~141\~ЦПК України оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений останнім в розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved