Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідачем в період з серпня 2021 по березень 2024 року включно було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 47 944 грн 06 коп., вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. Постачальник звернувся до Подільського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Дана заява була задоволена, про що Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ від 02.01.2024 по справі № 758/16012/24 про стягнення з боржника 35 814 грн 87 коп. боргу (станом на дау подачі позивачем заяви про видачу судового наказу) та 268 грн 40 коп. судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2024 вищевказаний судовий наказ було скасовано, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з вищевказаною позовною заявою. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Боржником Постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 30.12.2020. Таким чином відповідач приднався до умов Договору шляхом заочного приєднання. Відповідно до договору купівлі-продажу № 2070 від 06.07.2007 боржник є власником відокремленої газифікованої споруди - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачем в період з серпня 2021 по березень 2024 року включно було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за вищевказаною адресою на загальну суму 47 944 грн 06 коп., вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3.1-6849-2024/190001290 від 09.02.2024 в сумі 45 445 грн 60 коп., яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 05.07.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обгунтування заперечень на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивачем надано фінансовий звіт, який, на думку позивача є доказом наявності заборгованості відповідача за спожитий в період з серпня 2021 по березень 2024 природний газ. Разом з тим, на думку відповідача вказаний документ містить викривлену інформацію та не може бути доказом наявності заборгованості відповідача. За 2021 рік позивачем у фінансовому звіті неправильно визначено суму до сплати за спожитий газ, яка повинна визначатися шляхом множення об`єму спожитого газу за даними оператора ГРМ (куб. м.) на тариф (грн/м. куб.), а також безпідставно не враховані суми здійснених позивачем оплат. Зокрема, за 2021 рік позивачем не враховані здійснені відповідачем оплати на суму 3 520 грн 78 коп., за 2022 рік на суму 14 938 грн 75 коп., за 2023 рік на суму 26 069 грн 01 коп., за 2024 рік на суму 7 089 грн 58 коп., що перевищує розмір заявлених позовних вимог. Отже позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості за спожитий в період з серпня 2021 по березень 2024 газ розмірі 47 944 грн 06 коп., а тому у задоволенні позову слід відмовити. 16.07.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача. Представник позивача зазначає, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними останнім у відзиві на позовну заяву з огляду на таке. У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що позивач нібито безпідставно неврахував суми здійснених відповідачем оплат. Однак зазначене не відповідає дійсності. Всі оплати, які надійшли від споживача на рахунок товариства враховані при визначені заборгованості та відображені в роздруківці з біліногової системи «Газоліна» під назвою «Фінансовий стан», яка міститься в матеріалах справи. Додані представником відповідача копії платіжних інструкцій та виписки з банку, як докази підтвердження протилежного доводять лише те, що споживач здійснював оплати за спожитий природній газ на інший особовий рахунок - № [NUMBER] та за іншою адресою. Щодо визначення об`ємів (обсягів) споживання споживачем природнього газу та нарахування товариством вартості за поставлений споживачем природний газ, представник позивача зазначає, що визначення таких об`ємів проводиться оператором ГРМ (АТ «Київгаз»), а не позивачем. Таким чином, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву жодним чином не підтвержує вину позивача на протиправність його дій. 26.07.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Заперечення обгрунтовані тим, що посилання позивача на те, що відповідачем дійсно помилково зазначений особивий рахунок № [NUMBER] . В той же час, усі здійсненні відповідачем платежі зараховувались на поточний рахунок позивача і отримувачем грошових коштів за вказаними платежами зазначений позивач. Таким чином, зазначення у розрахункових документах іншого особового рахунку за умови, що грошові кошти за спожитий природній газ були зараховані на поточний рахунок позивача, не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати спожитого природнього газу і позивач безпідставно не враховував здійснені відповідачем платежі в рахунок оплати спожитого природнього газу. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в заяві на адресу суду просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Позивач з 01.11.2018 як суб`єкт ринку газу здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу». Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Отже, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживачана підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до договору купівлі-продажу № 2070 від 06.07.2007 боржник є власником відокремленої газифікованої споруди - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем в період з серпня 2021 по березень 2024 року включно було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 47 944 грн 06 коп., вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. Постачальник звернувся до Подільського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Дана заява була задоволена, про що Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ від 02.01.2024 по справі № 758/16012/24 про стягнення з боржника 35 814 грн 87 коп. боргу (станом на дау подачі позивачем заяви про видачу судового наказу) та 268 грн 40 коп. судового збору. Боржником Постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 30.12.2020. Таким чином відповідач приднався до умов Договору шляхом заочного приєднання. Відповідно до договору купівлі-продажу № 2070 від 06.07.2007 боржник є власником відокремленої газифікованої споруди - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачем в період з серпня 2021 по березень 2024 року включно було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за вищевказаною адресою на загальну суму 47 944 грн 06 коп., вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем в адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3.1-6849-2024/190001290 від 09.02.2024 в сумі 45 445 грн 60 коп., яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих правил, що має підтверджуватися документально. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Так, відповідно до абз. 1, 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Як визначено п. 1, 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). Згідно з п. 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» ліцензія на провадження господарської діяльності на ринку природного газу, пов`язаної з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, видається Регулятором у встановленому законодавством порядку. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб. Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п. 32 Розділу ІІІ Правил) побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством. Суд дійшов висновку, що доводи наведені у відзиві, про те, що відповідачем фактично було здійснено оплати за спожитий в період з серпня 2021 по березень 2024 газ в розмірі 51 618 грн 32 коп. суд до уваги не бере, оскільки такі оплати було здійснено на особовий рахунок № [NUMBER] . В той же час, за об`єктом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в білінговій системі «Газоліна» відкритий на ім`я споживача (відповідача) особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується витягом з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківк по особовому рахунку. Представник відповідача у своїх запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву також не заперечує той факт, що здійснення відповідачем оплат за спожитий природній газ відбувалось на рахунок № [NUMBER] а не на № [NUMBER]. Окрім цього, представником позивача у відповіді на відзив було запропоновано відповідачу звернутись із заявою про перенесення помилково сплачених коштів на правильний особовий рахунок, однак таких дій відповідач не вчиняв. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому позов Акціонерного Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 0000001509 від 19.12.2023 на суму 268 грн 40 коп. та платіжною інструкцією № 0000008001 від 15.05.2024 на суму 2 759 грн 60 коп., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved