Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

[INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на домоволодіння в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом прав та інтересів [PERSON] її представник - адвокат Солоненко Богдан Миколайович, 12 липня 2024 року з відповідним позовом звернувся до суду. Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання (а.с. 67). Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 87). Представник відповідача подала суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 73). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 липня 2014 року (а.с. 13), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] у смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою Мурованокуриловецької селищної ради від 06.03.2024 № 536 (а.с. 15), копією справи по виділенню земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] (а.с. 53-57) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] , який згідно технічного паспорту було побудовано у 1986 році (а.с. 21). Із довідки начальника КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 148 від 31.07.2023 (а.с. 37) слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 за [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 386470961 від 11.07.2024 (а.с. 38) відомості щодо прав власності на цей житловий будинок відсутні. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3\~ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. За інформацією зі Спадкового реєстру № 76160050 від 11.03.2024 (а.с. 41-52), [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України\~(ч. 2\~ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про одруження (а.с. 14) позивач довела своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців [PERSON] як його дружина. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Відповідно до довідки Мурованокуриловецької селищної ради № 536 від 06.03.2024 на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку під номером [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON] , 1949 року народження (а.с. 15). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3\~ст. 1268 ЦК України). Із копії спадкової справи № 56/2024, заведеної 11 березня 2024 року приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долею Т.І., слідує, що спадкування після смерті [PERSON] здійснюється спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] на підставі її заяви про прийняття спадщини (а.с. 77). Доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися (а.с. 80, 83). Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 37, 38), роз?ясненням приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І № 61/01-16 від 11 березня 2024 року (а.с. 39) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який залишився після смерті [PERSON] .

Outcome: approved