Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями і прибудовами, що по [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності, за єдиним варіантом поділу, викладеного у висновку експерта №04-155/23 від 30.10.2023 року. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2020 року вона являється власником 12/25 частки житлового будинку з відповідними до цієї частки надвірними будівлями загальною площею 132,7 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м., що по [ADDRESS] . Власником інших 13/25 частки вказаного житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 09.07.1971 року, являється [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачу достеменно відомо, що [PERSON] померла. З огляду на те, що до складу сім`ї або зареєстрованих осіб, які проживали разом з [PERSON] по [ADDRESS] , окрім інших, входив її син [PERSON] , тому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважає, що саме він є належним відповідачем у даній справі. Вказує, що з дня смерті [PERSON] у належній їй частці житлового будинку ніхто не проживає. Маючи намір поділити та виділити свою частку в натурі, позивач вже зверталася з відповідною позовною заявою до суду, однак їй було відмовлено з причин ненадання доказів родинних зв`язків [PERSON] та [PERSON] , а також з підстав неправильно обраного нею способу захисту. Поряд з тим, в межах даної справи 675/517/23 було проведено судову інженерно технічну експертизу, висновком якої №04-155/23 від 30.10.2023 року визначено можливість поділу будинковолодіння з відступом від ідеальних часток та компенсацією різниці вартості. Зважаючи на відсутність об`єктів спільного користування, позивачка не в змозі реалізувати законодавчо визначений спосіб поділу домоволодіння в позасудовому порядку, а тому вважає, що єдиним способом захисту її права на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, є судовий захист. Ухвалою судді від 14.03.2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Ухвалою суду від 15.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін по справі. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2020 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62768632 від 05.12.2020 року, позивач [PERSON] отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , 1956 року народження, який помер [INFO] , 12/25 часток житлового будинку з відповідними до цієї частини надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 12.08.1983 року Ізяславською державною нотаріальною конторою Хмельницької області за реєстровим №1163. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №235632442 від 05.12.2020 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . КП «Шепетівське районне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , станом на 02.03.2023 року виготовлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , згідно експлікації приміщень, будинок складається з приміщень: коридору - 1, площею 6.6 кв.м.; коридору - 2, площею 5.4 кв.м.; кімнати - 3, площею 8.7 кв.м.; кімнати - 4, площею 21.5 кв.м.; кімнати 5, площею 10.8 кв.м.; кімнати 6, площею 8.6 кв.м.; кухні 7, площею 4.9 кв.м.; санвузла 8, площею 4.8. кв.м. Всього по №1 71,3 кв.м. загальна площа; - 49,6 кв.м. житлова площа. А також, веранда - 1, площею 12.4 кв.м.; коридор 1, площею 5.5 кв.м.; кухні 2, площею 7.0 кв.м.; кімнати 3, площею 10.8 кв.м.; кімнати 4, площею 20.9 кв.м.; кімнати 5, площею 9.6 кв.м. Всього по №2 66,2 кв.м. загальна площа; - 41,3 кв.м. житлова площа. Таким чином, всього по будинку [ADDRESS] : - 137,5 кв.м. загальна площа; - 90,9 кв.м. житлова площа. При цьому, згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» №8574986 від 07.10.2005 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №367745859 від 28.02.2024 року, право власності на інші 13/25 частин вказаного житлового будинку зареєстроване за [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22.10.1967 року, актовий запис №22 Судова [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Судова» на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.09.1968 року та запису акта про народження №159 від 26.09.1968 року [PERSON] , який народився [INFO] , його батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . З актового запису про смерть №94 від 21.06.2016 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до повідомлення Ізяславського державної нотаріальної контори №361/01-16 від 14.03.2024 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№76216541, 76216554 від 14.03.2024 року, в даній нотаріальній конторі спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилось. Разом з\~тим,\~згідно довідки\~Ізяславської міської\~ради Шнпетівського\~району Хмельницької\~області №331\~від 28.02.2024\~року,\~до складу\~осіб,\~які зареєстровані\~у житловому\~приміщенні/будинку\~за адресою: [ADDRESS] входить, зокрема [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який на момент її смерті був зареєстрований у спірному будинку та, відповідно в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є належним відповідачем в даній справі. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , є володільцями та співвласниками спільної часткової власності житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суту за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи і законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві; спільної часткової власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Згідно з ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20). Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 1-17672св18). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. Виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п. 14 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. Тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце саме поділ майна на підставі ст. 367 ЦК України, результатом якого є припинення правовідносин спільної часткової власності. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні висновку судової інженерно-технічної експертизи №04-155/23 від 30.10.2023 року, складеного судовим експертом Кутею В. П. та відповідних роз`яснень до вказаного висновку наданих листом №24 від 14.06.2024 року, ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на час проведення експертизи становить 89504,00 грн. Варіантом поділу житлового будинку передбачено: - виділити співвласнику [PERSON] 14/25 частки домоволодіння, площею 71.3 кв.м., ринкова вартість якої становить 50981 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 00 коп., яка відповідно до технічного паспорта складається з наступних приміщень: коридору - 1, площею 6.6 кв.м.; коридору - 2, площею 5.4 кв.м.; кімнати - 3, площею 8.7 кв.м.; кімнати - 4, площею 21.5 кв.м.; кімнати 5, площею 10.8 кв.м.; кімнати 6, площею 8.6 кв.м.; кухні 7, площею 4.9 кв.м.; санвузла 8, площею 4.8. кв.м.; сараю Д; сараю В; погрібу Г; - виділити співвласнику [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] , яка померла [INFO] , 11/25 частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , площею 66.2 кв.м., ринкова вартість якої становить 38523 (тридцять вісім тисяч п`ятсот двадцять три) грн. 00 коп., яка відповідно до технічного паспорта складається з наступних приміщень: веранда - 1, площею 12.4 кв.м.; коридор 1, площею 5.5 кв.м.; кухні 2, площею 7.0 кв.м.; кімнати 3, площею 10.8 кв.м.; кімнати 4, площею 20.9 кв.м.; кімнати 5, площею 9.6 кв.м.; сараю Б. Також зазначено, що за зменшення ідеальної частки [PERSON] , йому необхідно призначити грошову компенсацію в кількості 8019,00 грн., яку повинна сплатити співвласник [PERSON] . Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Приймаючи до уваги те, що відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва провести розділ (шляхом виділу часток співвласників в натурі із спільної часткової власності) житлового будинку з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників [PERSON] та [PERSON] , та враховуючи висновок експерта, поділ житлового будинку є технічно можливим в межах приміщень, якими фактично користуються сторони, суд приходить до висновку про доцільність поділу спірного домоволодіння за варіантом Висновку судової інженерно-технічної експертизи №04-155/23 від 30.10.2023 року, складеного судовим експертом [PERSON] . Таке виділення не порушує права відповідача, оскільки такий розподіл домоволодіння максимально наближений до ідеальних часток кожного співвласника у спільній частковій власності. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що сторонам по справі на праві приватної власності належить відповідна частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , враховуючи інтереси сторін, їх право на частку у домоволодінні, а також те, що наявна технічна можливість поділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна з відповідною грошовою компенсацією, яка знаходяться на\~спеціальному депозитному\~рахунку ТУ\~ДСА Хмельницької\~області, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved