Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

01.07.2024 року до суду надійшла дана позовна заява. 04.07.2024 р. ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Короткий зміст вимог позовної заяви 02.12.2018 року між сторонами було укладено договір позики, на виконання якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 2000 доларів, що підтверджується розпискою. Строк повернення боргу до 02.06.2019 р. Відповідач не виконав свій обов`язок повернути суму боргу за договором позики. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2000 доларів США, що в еквіваленті складає станом на 25.06.2024 р. 80900 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1233 грн. Відповідач відзив не надав. Процедура судового розгляду У судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явились. Позивач надав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Вперше не з`явився в судове засідання 06.08.2024 р. У телефонограмі повідомила додатково адресу своєї електронної пошти. Отже, судом вживались всі можливі заходи щодо виклику відповідача у судове засідання.\~Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд, відповідно до вищевказаного, ухвалив на підставі ст.ст.223,\~280 ЦПК України\~розглянути справу заочно. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. 02.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, та на підтвердження договору відповідачем було складено письмову розписку, яка посвідчує передання йому позивачем визначеної грошової суми в розмірі 2000 доларів США. Відповідно до розписки відповідач взяв на себе обов`язок повернути позивачу позичені грошові кошти в строк до 02.06.2019 року. Оригінал даної розписки оглянуто судом та долучено до матеріалів справи. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Суд висновку про те, що наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такий висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 червня 2022 року у справі № 344/17277/20 (провадження № 61-12109св21), від 07 грудня 2022 року у справі № 565/12/19 (провадження № 61-4470св22) та від 19 грудня 2022 року у справі № 754/10390/16 (провадження № 61-9032св22). Згідно позиції Великої палати Верховного суду України, викладеній у постанові від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Висновки суду за результатами розгляду позову Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики в частині повернення грошових коштів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в загальному розмірі 2000 доларів США. Щодо розподілу судових витрат В зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.ст.133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., який сплачено позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved