Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Холодногірський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому просить: - визнати за позивачем в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та земельної ділянки площею 0, 0941га наданої для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 6310137900:14:013:0008; - залишити у праві власності відповідача, [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та земельної ділянки площею 0, 0941га наданої для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 6310137900:14:013:0008. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2011 року, який на підставі заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 05.06.2023 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на утриманні позивача. В період\~шлюбу сторони придбали у власність житловий будинок [ADDRESS] \~та земельну ділянку площею 0,0941га надану для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована [ADDRESS] , кадастровий помер земельної ділянки - 6310137900:14:013:0008. Земельна ділянка була оформлена у власність відповідача за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 09.07.2012р. Купівля-продаж була здійснена за 290 830 грн. - продаж житлового будинку вчинено за 114 130 грн. продаж земельної ділянки 176 700 грн. Згідно п.9 Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 09.07.2012р. придбання було здійснено за згодою дружини [PERSON] . Після придбання житлового будинку та земельної ділянки позивач та відповідач на зазначеній земельній ділянці в строк з квітня 2013 р. по травень 2014р. збудували новий будинок, який було введено в експлуатацію в червні-липні 2014р., що підтверджується Декларацією про готовність об`єкту до експлуатації, зареєстровану Інспекцією ДАЬК у Харківській обласні 01.04.2014р. № ХК 142141820539. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляд. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, окрім того зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Представник третьої особи Холодногірського відділу\~державної виконавчої\~служби Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 09.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 911 та який було розірвано 05.06.2023 року, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 09.07.2011 року та копією заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 05.06.2023 року, яке набрало законної сили 06.07.2023 року. 09.07.2012 року [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0941 га, кадастровий номер 6310137900:14:013:0008, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 09.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Кривошеїною І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2278, копією витягу з Державного реєстру правочинів № 11546738 від 09.07.2012 року. Відповідно до п. 9 договору від 09.07.2012 року договір укладався за згоди дружини покупця, [PERSON] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які відповідно до ч. 1 ст.7 Сімейного кодексу України регулюються Сімейним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з положеннями ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Засади шлюбу, а також особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, визначає СК України. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1, ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та земельної ділянки площею 0, 0941 га наданої для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 6310137900:14:013:0008, придбано 09.07.2012 року, тобто набуто подружжям за час шлюбу, а тому вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя Приймаючи до уваги встановлену чинним законодавством рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину нерухомого майна, придбаного за підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 09.07.2012 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved