Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Короткий зміст вимог заяви. В серпні 2024 року адвокат Стефан Л.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитинина окупованій території, в якій просила суд: встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , громадянин України, що народився [INFO] (третього березня дві тисячі двадцять третього року), місце народження: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Саки. Мати - [PERSON] , громадянка України, [INFO] , батько - [PERSON] , громадянин України, [INFO] ; допустити негайне виконання рішення. Зокрема, вказана вище заява мотивована тим, що дитина заявниці народилась [INFO] на тимчасово окупованій (анексованій) території, а саме в м. Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, яка на даний час є окупованою територією. Заявник вказує, що на підконтрольній території України, отримати свідоцтво про народження також неможливо, так як медичні документи про народження, видані не українським медичним закладом. Відтак, враховуючи зазначені обставини та необхідність оформлення дитині свідоцтва про народження українського зразка, заявник звертається з відповідною заявою до суду за встановленням факту народження дитини на окупованій території. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження та реєстрації зазначеної заяви 19.08.2024 року, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. 14, 33 ЦПК України. 19.08.2024 року справа №521/12952/24 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 19.08.2024 року у справі №521/12952/24 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), заінтересована особа -Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65045, м. Одеса, вул. Успенська, 60) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України Будь яких письмових заяв, заперечень тощо від Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви в судовому порядку. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з`явилися. 20.08.2024 року представником суду було надано заяву про розгляд справи без участі представника, яку судом розглянуто та задоволено. У прохальній частині заяви про розгляд справи без участі заявник вимоги підтримала в повному обсязі, просила долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народження від 16.03. 2024 року [NUMBER] . Заінтересована особа у даній справі - Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка належним чином повідомлена про місце, час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Будь - яких заяв або клопотань до суду не надала, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши клопотання представника заявника про долучення до матеріалів цивільної справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки видані окупаційною владою документи не можуть бути розцінені судом як належні та допустимі докази, водночас вони підтверджують факт народження відповідної особи - на окупованій території України та можуть у сукупності з іншими документами бути розцінені судом відповідним чином. Відповідно до вимог процесуального закону України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про встановлення юридичного факту, з огляду на що, судом вирішено розглядати справу за відсутності належним чином сповіщену заінтересовану особу, оскільки строки розгляду справ про встановлення факту народження на окупованій території є скороченими та мають бути розглянуті невідкладно (ч. 2 ст. 317 ЦПК України). Розглянувши цивільну справу №521/12952/24, дослідивши письмові матеріали, вислухавши сторону, яка з`явилася в судове засідання на розгляд справи, Малиновський районний суд міста Одеси дійшов висновку про те, що заява [PERSON] , заінтересована особа -Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на окупованій території є такою, що потребує задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, судом у даній справі встановлено, що 21.12.2021 року між [PERSON] , громадянкою України, [INFO] та [PERSON] , громадянином України, [INFO] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видане свідоцтво про шлюб № [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [INFO] на тимчасово окупованій (анексованій) території, а саме в м. Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, що підтверджується копією обмінної карти пологів від 09.03.2023 року, довідкою про народження [NUMBER] від 16.03.2023 року, свідоцтвом про народження від 16.03. 2024 року [NUMBER] , виданими окупаційною владою. Зокрема, зі вказаного вище свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] [PERSON] народився на тимчасово окупованій території України від матері [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Інших належних та допустимих письмових доказів матеріали цивільної справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України встановлені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно із ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дають підстави для висновку про те, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження. Частинами 3-4 ст. 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У п. 8 гл. 1 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абз. 5, 6 п. 3 гл. 1 розділу II цих Правил. Згідно із пп. «в» п. 12 гл. 1 розд. III Правил № 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила № 52/5 не містять чітких норм щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що призводить до складнощів у встановленні факту народження та здійснення державної реєстрації народження у позасудовому порядку. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, медичній довідці, тощо як доказам, потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними на території України, вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини. Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку ст. 317 ЦПК України. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (висновок Верховного Суду від 23.11.2022 року у справі № 759/7001/22). Зазначене узгоджується із змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За змістом ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Так, звертаючись до місцевого загального суду із заявою про встановлення факту народження сина на окупованій території, [PERSON] вказала, що встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України необхідне їй для реєстрації народження дитини у державних органах реєстрації актів цивільного стану України, оскільки видані окупаційною владою документи не мають юридичної сили на території України. Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Аналізуючи подані заявницею документи на підтвердження факту народження [PERSON] , який народився [INFO] у м. Саки, АР Крим, Україна від батьків: мати - [PERSON] , громадянка України, [INFO] , батько - [PERSON] , громадянин України, [INFO] , що, зокрема підтверджується наявною у матеріалах заяви копією обмінної карти пологів від 09.03.2023 року та довідкою про народження [NUMBER] від 16.03.2023 року, відомості в яких кореспондуються з даними паспорту заявниці, виданого 12.01.2022 року, органом №1239, а також свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 21.12.2021 року №488345, суд дійшов висновку про те, що оцінка вказаних вище документів, виданих, зокрема, посадовими особами окупаційної влади, як доказів, дає підстави для висновку, що зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , саме на тимчасово окупованій території України. Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia») з посиланням на Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального, процесуального й міжнародного права, а також враховуючи, що надані заявником документи на підтвердження факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є належними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, Малиновський районний суд міста Одеси дійшов висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту народження дитини на окупованій території слід задовольнити. Згідно із ст. 317, 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про встановлення факту народження на окупованій території відносяться на рахунок держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved