Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Позивачі на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 12.06.2024р.; копія договору міни від 29.09.1995р.; копії витягів з Державного реєстру речових прав від 11.06.2024р. про належність на праві спільної часткової власності відповідних часток квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (кожному з них по 1/3 частині); копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 05.06.2024р. про належність нерухомості; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із витягом з Реєстру будівельної діяльності. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із вищезгаданими вимогами до [PERSON] , зазначивши, що в червні 2024р. між ними та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості. 12.06.2024р. між сторонами був фактично укладений договір купівлі-продажу нерухомості, згідно якого відповідач продав, а позивачі купили 1/3 частину квартири [ADDRESS] за 60 тис. грн. Тоді ж позивачі передали відповідачу обумовлену суму, гроші були сплачені саме за купівлю відповідної частини квартири, це підтверджується доводами позивачів, викладеними у позові, та не заперечується відповідачем. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину позивачі розпорядились щодо догляду за придбаною частиною нерухомісті, доглядають за її збереженням, сплачують всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивачі неодноразово звертались до колишнього власника, однак, він від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачів не реагує, мотивуючи нестачею часу, матеріальними складнощами. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на 1/3 частину квартири на себе, позивачам було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, відповідну частину нерухомості в натурі. Позивачі фактично вступили у володіння і розпорядження 1/3 частиною нерухомості, після укладання правочину розпорядились щодо догляду за житлоплощею, виконали поточний ремонт, постійно наглядають за збереженням відповідної частини майна, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивачів знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, позивачам 1/3 частина нерухомості, якою вони на теперішній час користуються, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не можуть нею розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості 1/3 частини нерухомості підтверджуються доводами позивачів, які відповідач визнав, крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивачів з цього приводу відповідачем не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо 1/3 частини квартири та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на 1/3 частину квартири за позивачами на праві спільної часткової власності.

Outcome: approved