Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що від шлюбних відносин із відповідачем, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться розвитком сина, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку із чим позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в ході судового розгляду позов підтримав і пояснив, що син проживає з ним , відповідачка участі в житті дитини не приймає. Відповідачка в ході судового розгляду позов визнала і пояснила, що з дитиною не спілкується і до сина в село Велика Слобідка не приїжджає. Представник третьої особи , що не заявляє самостійних вимог: Виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради в підготовчому провадженні підтримав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження , актовий запис № 829 від 02 жовтня 2010 року , складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець - Подільському Кам`янець - Подільського міськрайолнного управління юстиції Хмельницької області. [PERSON] в зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб , виданого Кам`янець - Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 488 від 24 липня 2018 року. Рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року в справі за № 676/5295/15-ц за позовом Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей та відмовлено в задоволенні позову про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] оскільки в ході розгляду справи в 2015 році [PERSON] забрав сина - [PERSON] , [INFO] до себе і з того часу [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні. З копії Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17 листопада 2023 року вбачається, що Позивачем створені належні умови для проживання сина [PERSON] , умови проживання дитини задовільні. З копії Характеристики учня 6 класу Великослобідської гімназії [PERSON] від 27 жовтня 2023 року вбачається, що останній протягом 2017-2023 років навчався у 1-6 класах Великослобідської гімназії, за роки навчання зарекомендував себе здібним та вихованим учнем. Вихованням та навчанням [PERSON] займається батько [PERSON] , він завжди відвідує батьківські збори, шкільні виховні заходи. Рідна мати [PERSON] проживала окремо, не відвідувала школи та участі у шкільному житті не брала, аналогічні обставини підтверджуються копією характеристики від 26 жовтня 2023 року. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . (затвердженого рішенням 12 сесії Виконавчого комітету Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради від 15 лютого 2024 року) вбачається, що з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього. Відповідачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що їй чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з сином, і таким чином вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини, а тому, суд приходить до переконання, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідачка на даний час змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а в актовому записі про народження сина - [PERSON] , [INFO] матір`ю записана [PERSON] , то відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] і при виконанні рішення суду необхідно врахувати факт зміни нею прізвища. На підставі викладеного та

Outcome: approved