Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Адвокат Латій О.В., що діє від імені та в інтересах заявника [PERSON] , звернулась до суду із заявою, в якій просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] : - заборонити наближатися на відстань не менше 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також місця праці постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , магазин «АТБ», пункт обміну валют, - строком на 6 місяців; - заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Заяву мотивує тим, що [PERSON] колишній чоловік заявниці [PERSON] .. [PERSON] потерпає від насильства зі сторони [PERSON] протягом кількох років, його поведінка негативно впливає на її здоров`я та працездатність, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою, надсилає смс- повідомлення з образами. 11.06.2024р. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] наніс образливий напис на вхідних дверях квартири [ADDRESS] де мешкає [PERSON] .. [PERSON] приніс до місця роботи [PERSON] дві гвоздики перев`язані чорною стрічкою з метою психологічного тиску. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст..173-2КУпАП. В судовому засідання адвокат Латій О.В. просила задовольнити заяву. В судовому засідання заявниця [PERSON] підтримала заяву та просила задовольнити В судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що ситуація зовсім інша, він просто хотів поспілкуватися з [PERSON] . Процесуальні дії у справі 03.09.2024 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.117). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно ст..4 ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07.06.2017 р. розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.15). 07.11.2021р. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , штовхнув заявницю в ділянку грудної клітини спереду, внаслідок чого вона вдарилася куприком об підвіконня, хапав за руки, неодноразово бив долонями по голові та ногою вдарив в пахову ділянку. Цей факт зафіксовано в акті судово-медичного обстеження № 81/162 від 09.11.2021 р. та встановлено наявність легких тілесних ушкоджень (а.с.16-17). 15.06.2022р. [PERSON] , в їх спільній із заявницею квартирі ( [ADDRESS] ), без її відома замінив замок від вхідної двері квартири, факт зафіксовано в журналі єдиного обліку відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 за № 8088 (а.с.19). 04.12.2023 р. відділенням поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - [PERSON] на 10 діб (а.с.20). Згідно довідки ТОВ «Міжнародна фінансова компанія «Аверс» (а.с.114), [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді касира Одеського обласного відділення №175 за основним місцем роботи, фактичне місце роботи: [ADDRESS] . Згідно опитування, яке здійснено адвокатом Латій О.В. в порядку ст..20 Закону України «Про адвокатуру», [PERSON] пояснила, що з [PERSON] знайома з 2019 року, познайомилися на роботі. Вона ( [PERSON] ) працює продавцем-консультантом в магазині канцтоварів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В цьому ж приміщенні знаходиться магазин «АТБ» та пункт обміну валю в якому працює [PERSON] . касиром. .Вона неодноразово ставала свідком того, що [PERSON] не залишає [PERSON] у спокій, постійно переслідує її. Взимку 2022р. колишній чоловік [PERSON] прийшов до неї на роботу та голосно ображав її нецензурною лайкою а потів вдарив її ногою та втік. В січні 2024 року вона бачила як [PERSON] приніс фотографію якогось чоловіка, на яку приліпив чорну стрічку, два тюльпана, які поклав у вікно пункту обміну валют (а.с.21-22). Згідно опитування, яке здійснено адвокатом Латій О.В. в порядку ст..20 Закону України «Про адвокатуру», [PERSON] пояснила, що з [PERSON] познайомилися на роботі в 2023 році. Вона ( [PERSON] ) працює продавцем-консультантом в магазині канцтоварів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В цьому ж приміщенні знаходиться магазин «АТБ» та пункт обміну валю в якому працює [PERSON] касиром. Вона неодноразово бачила, що колишній чоловік [PERSON] приходить на роботу, погрожує їй, ображає нецензурною лайкою, звинувачує у стосунках з іншими чоловіками (а.с.28-29). Згідно опитування, яке здійснено адвокатом Латій О.В. в порядку ст..20 Закону України «Про адвокатуру», [PERSON] пояснила, що з [PERSON] познайомилися на роботі в 2019 році. Вона працює продавцем-консультантом в магазині канцтоварів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В цьому ж приміщенні знаходиться магазин «АТБ» та пункт обміну валю в якому працює [PERSON] касиром. Їй відомо, що [PERSON] розлучилася багато років тому. Вона неодноразово ставала свідком того, що її колишній чоловік не залишає її у спокій, переслідує, постійно приходить до неї на роботу, стоїть, погрожує розправою, ображає її нецензурною лайкою, звинувачує у стосунках з іншими чоловіками. В січні 2024 року вона бачила як [PERSON] приніс фотографію якогось чоловіка, на яку приліпив чорну стрічку, два тюльпана, які поклав у вікно пункту обміну валют. Весною [PERSON] прийшов на роботу до [PERSON] та почав їй погрожувати (а.с.32-33). На аркушах справи 36-47 знаходяться скриншоти смс-повідомлень з образливими повідомленнями [PERSON] , які він надсилав на телефонний номер [PERSON] .. На аркуші справи 48 знаходиться фото дверей квартири під [ADDRESS] з образливими написами. 04.12.2023 року працівниками ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області складений протокол про адміністративне правопорушення згідно якого о 08-45 годині, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де мешкає його жінка [PERSON] , вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, смикав за руки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.12.2023 року, у справі 501/5210/23, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170,00 грн. (а.с.54-66). Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.12.2023 року у справі №501/5210/23 [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на корись держави у розмірі 170.0 грн. (а.с.86-87). Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.08.2024 року, у справі 501/3214/24, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини [PERSON] та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,0 грн. (а.с.93-94). Постановою Іллічівського\~міського суду\~Одеської області\~від 01.08.2024р. у справі №501/3068/24 матеріали справи про адміністративне правопорушення відношенні [PERSON] за ч.2 ст. 173-2 КУпАП передано слідчому відділу ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ст. 126-1 КК України (а.с.108-109). Постанова суду мотивована тим, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно колишньої дружини [PERSON] . Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. З досліджений в судовому засіданні письмових доказів та з наданих сторонами пояснень суд дійшов висновку, що зі сторони [PERSON] відносно [PERSON] вчинялося як психологічне так і фізичне домашнє насильство і є ризики продовження та їх повторення, неодноразове притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (ст..173-2 КУпАП) не призвело до позитивного результату, а тому з метою захисту прав заявника від насильства в сім`ї, суд вважав за необхідне застосувати до [PERSON] обмежувальний припис.

Outcome: approved