Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, у якій просили: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська дистрибуційна компанія» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 400\~000,00 грн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська дистрибуційна компанія» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000\~000,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 05.01.2024 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання, у якому він просив залучити до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача. Клопотання обґрунтоване тим, що стосовно автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП (30.03.2021) діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі поліс ОСЦПВВНТЗ) №129951351, що виданий ПрАТ «СК «ВУСО». Даним договором (Полісом), зокрема, визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, яка становить 260\~000 гривень. Позивач повинен звернутися до ПрАТ «СК «ВУСО», де застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, та отримати виплату у розмірі, не менше ніж 36 мінімальних заробітних плат. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Оскільки при винесенні рішення у даній справі права відповідача можуть бути порушені, тому для вирішення спору та правильно прийнятого рішення суду, представник відповідача вважає за необхідне залучити ПрАТ «СК «ВУСО» до справи, як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача. Протокольною ухвалою суду від 23.01.2024 задоволено клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (код ЄДРПОУ 30115243, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, поштовий індекс 03150) до участі у справі за позовом [PERSON] , яка діє від власного імені та як законний представник неповнолітньої [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська дистрибуційна компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 16.02.2024 від представника третьої особи ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» Шиліна В.А. до суду надійшли пояснення, у яких вказано, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , водія автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП (30.03.2021) була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.04.2020 №129951351, що виданий ПрАТ «СК «ВУСО» зі страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, яка становить 260000 грн. За наслідками ДТП 30.03.2021, пішохід, єдина потерпіла [PERSON] , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці. Страховик визнав подію страховим випадком та в межах страхових сум на підставі заяв осіб, які мають право на страхове відшкодування, виплатив 260 000,00 грн, чим захистив майнові інтереси страхувальника. Після оплати страхового відшкодування зобов`язання ПрАТ «СК «ВУСО» є припиненим, шляхом належного його виконання. Вважає, що діями водія [PERSON] [PERSON] та [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, перенесених ними внаслідок втрати доньки та матері, якою вони дорожили та з якою спільно прожили тривалий період життя, необхідністю на протязі тривалого часу вживати додаткових заходів для адаптації до нових змін у житті, стосунках, що вимагало від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, стягнення з відповідача 1 400 000,00 грн, відповідає суті позовних вимог, характеру діяння винного, характеру і глибині моральних страждань потерпілого, а також є релевантним до майнового стану відповідача. Також представник третьої особи просив суд, за наслідками розгляду справи, стягнути витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Рішенням суду від 02.08.2024 позов [PERSON] , яка діє від власного імені та як законний представник неповнолітньої [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська дистрибуційна компанія", про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська дистрибуційна компанія" на користь [PERSON] 200000,00 грн на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська дистрибуційна компанія" на користь [PERSON] 500000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Однак, суд у рішенні від 02.08.2024 не вирішив питання про судові витрати третьої особи на професійну правничу допомогу. 05.08.2024 від представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" Шиліна Володимира Анатолійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат третьої особи на правову допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Частина перша\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються\~\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У\~\~додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Нормами статті 19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження\~\~№ 12-171гс19)). Приписами ч.12 ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Тобто вказана\~норма процесуального права за формою викладення є відсильною. Вимогами цієї статті передбачено наступне. Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тлумачення зазначених норм процесуального права дає право надавати такий висновок.\~Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відшкодовуються лише у разі вирішення спору по суті, коли можливо визначити пропорційність задоволених вимог тощо, при певних умовах, зазначених у частині дванадцятій статті 141 ЦПК України (постанова Верховного Суду від 03.07.2024 у справі №366/1378/23). Дослідивши надані представником третьої особи ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. 12.06.2020 між адвокатом Шиліним В.А. та ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" укладено договір про надання правової допомоги, пунктом 8 якого передбачено, що гонорар адвоката за цим договором визначається у додаткових угодах до договору (а.с. 130). 12.06.2020 адвокатом Шиліним В.А. та ПАТ "Страхова компанія "ВУСО" підписано додаток до договору від 12.06.2020 про надання правової допомоги, умовами якого визначено розмір фіксованого гонорару у сумі 5\~000,00 грн за надання правової допомоги у даній справі (а.с. 131). Суд враховує, що у цій справі винагорода адвоката за послуги згідно з умовами додатком від 06.02.2024 до договору від 12.06.2020 про надання правової допомоги була визначена сторонами\~у твердій (фіксованій) сумі, яка за весь час дії договору\~не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. За змістом частини четвертої\~статті 137 ЦПК України, вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як в межах цієї справи сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19. Також судом приймається до уваги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021у справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення розміру витрат третьої особи на правничу допомогу до суду не надійшло. З огляду\~на часткове\~задоволення позову,\~оскільки ПАТ\~"Страхова\~компанія "ВУСО"\~залучена до\~участі у\~справі за\~клопотанням представника\~відповідача,\~який просив\~залучити третю\~особу до\~участі у\~справі на\~стороні позивача,\~третя особа\~вимоги позову\~підтримувала та\~вважала їх\~обґрунтованими,\~третьою особою\~понесено судові\~витрати на\~оплату професійної\~правничої допомоги,\~що підтверджено\~належними доказами,\~та відповідач\~не скористався\~своїм правом\~заявити клопотання\~про зменшення\~витрат на\~правову допомогу,\~суд вважає,\~що вимога\~третьої особи\~про стягнення\~витрат на\~правничу допомогу\~є обґрунтованою\~та підлягає\~частковому задоволенню,\~та стягує\~з відповідача\~на користь\~третьої особипонесені витрати на оплату професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 2\~500,00 грн.

Outcome: approved