Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , якому на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивача - [PERSON] , яка за життя не встигла оформити спадкових прав та померла [INFO] . Вчасно прийнявши спадщину після смерті матері та в подальшому звернувшись до державного нотаріуса, позивач отримала відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця. Таким чином, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері позивач не може, у зв`язку з чим просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 49,5 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., який складається з житлового будинку А-1; погрібу Б; літньої кухні В; сараю Г; сараю Д; воріт - №1, огорожі - №2, розташований за адресою: [ADDRESS] ), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, причини неявки суду не повідомив, заяв по суті спору чи про перенесення судового розгляду на адресу суду не надсилав. У зв`язку із зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будову, виданого 10.10.1969 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Слов`янської Ради депутатів трудящих, та зареєстрованого в Слов`янському БТІ за № 1565/9 вбачається, що домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель та розташоване в [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до договору дарування від 27.11.1975 року, який був зареєстрований за №65 в книзі для записів Райгородоцької Ради депутатів трудящих, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар частку житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Як видно з довідки БТІ № 3102-3/0.81/0 від 04.11.2021 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ) станом на 01.01.2013 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого відділом комунального господарства виконкому Слов`янської районної ради депутатів 10.10.1969 року, номер запису 1565 та договору дарування, посвідченого виконкомом Райгородоцької ради депутатів 27.11.1975 року №65. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.07.1954 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 38 [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно експлікації до схеми розташування будівель та споруд, домоволодіння за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1; погрібу Б; літньої кухні В; сараю Г; сараю Д; воріт - №1, огорожі - №2. Відповідно до відомостей спадкової справи [PERSON] №с/с 294/2017, видно, що 29.11.2017 року позивач [PERSON] подала до Другої слов`янської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , а [PERSON] 30.11.2017 року подала до Другої слов`янської державної нотаріальної контори заяву про відмову від своєї частки у спадщині після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] . Таким чином, у відповідності та на виконання положень ст. 1297 ЦК України, позивач в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 11.11.2021 року постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця. З огляду на вищевикладене суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~ Тобто, відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється \~презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи, що на час смерті [PERSON] його дружина [PERSON] , була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою, то вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а правомірність володіння, користування та розпорядження [PERSON] житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, ніким та ніколи не заперечувалась та не оспорювалась. Разом з тим, мати позивачки своє право власності на спірний житловий будинок за життя не оформила та правовстановлюючий документ не отримала. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 1\~ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Приймаючи до уваги, що позивач прийняла спадщину у відповідності до чинного законодавства, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, та враховуючи сукупність всіх досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] , а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат.

Outcome: approved