Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, посилаючись на те, що останнім не виконуються умови даного договору: не сплачується плата за договором починаючи з 2021 року. Ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 34). Ухвалою суду від 03.09.2024 за заявою представника позивача закрито провадження у справі у зв`язку із відмовою від частини позовних вимог, а саме: в частині розірвання договору оренди земельної ділянки площею 1.4721 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0168 та в частині стягнення орендної плати, пені, інфляційних витрат за період з 01.02.2024 по 15.05.2024. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Просить позовні (з врахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог) задовольнити повному обсязі та стягнути з відповідача несплачену оренду плату, 3% річних, пеню та інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 31.01.2024 в сумі 31151 грн. 28 коп., з яких: 17361 грн. 84 коп. заборгованості по орендній платі; 6875 грн. 29 коп. пені; 1085 грн. 77 коп. 3% річних; 5828 грн. 38 коп. інфляційних втрат. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності представника відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом було об`єктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] набув у власність після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.4721 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0168, яка знаходиться на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником ділянки є [PERSON] (а.с.11-12). У відповідності до договору оренди земельної ділянки №168 від 14.02.2017 року, [PERSON] передав земельну ділянку площею 1.4721 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0168 в оренду ТОВ "Жищинці Аграр". Строк договору 7 років (а.с. 30-32). Також, в матеріалах справи наявна копія акту прийому передачі до договору земельної ділянки від 14.02.2017 року №168, у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне користування земельну ділянку площею 1.4721 га з кадастровим номером 6821282200:03:008:0168, розташовану на території Жищинецької сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 32). Позивачем до закінчення строку його дії було направлено заяву до орендаря про небажання продовжувати дію договору оренди (а.с. 16). Станом на сьогодні строк дії договору оренди сплинув. З відповіді Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу суду про витребування доказів вбачається, що згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянина [PERSON] нарахованих та виплачених податковим агентом ТОВ "Жищинці Аграр" за період з 2017 по 2024 роки вбачається, що платежі від відповідача надходили у 2017-2019 роках, проте починаючи з 2020 року будь-яка інформація з цього приводу відсутня, а отже такі платежі не здійснювались (а.с. 41). За таких обставин, суд вважає підставною позицію позивача та його представника про те, що ТОВ "Жищинці Аграр" не виконує протягом трьох років належним чином своїх зобов`язань та не сплачує орендну плату. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу особа має право звернутися до суду (ст. 16 ЦК України). Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах. При цьому суд має встановити наявність в особи суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких особа звернулася до суду, адже на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Крім того, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи (ч.1,4-5 ст.22 Закону України "Про оренду землі"). За таких обставин, судом враховується, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо сплати відповідачем орендної плати позивачу протягом 2021-2023 років. Твердження позивача про несплату відповідачем орендної плати представником останнього також не спростовані, будь-які заперечення з цього приводу не подавались. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до п.9 договору оренди земельної ділянки №168 від 14.02.2017 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки в рік, що складає 5787 грн. 28 коп. в грошовій формі або в натуральній формі. Орендна плата вноситься через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Податок з доходів фізичних осіб утримується орендарем з орендної плати відповідно до чинного законодавства, у зв`язку із чим орендна плата виплачується з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб. Орендна плата вноситься щорічно по закінченню господарського року, але не пізніше 31 грудня поточного року. П.12 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0.001 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, і протилежного не доведено, що відповідачем не сплачувався податок з доходів фізичних осіб на ім`я [PERSON] протягом спірного періоду, відсутні будь-які письмові підтвердження факту отримання останнім орендної плати, то суд приходить до висновку про наявність заборгованості із орендної плати. Отже, суд погоджується із розрахунками позивача щодо розміру заборгованості з орендної плати за 2021-2023 роки, який становить: 31151 грн. 28 коп., з яких: 17361 грн. 84 коп. заборгованості по орендній платі; 6875 грн. 29 коп. пені; 1085 грн. 77 коп. 3% річних; 5828 грн. 38 коп. інфляційних втрат. Крім того, у порядку, визначеному ч.6 ст.141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати. За пред`явлену вимогу майнового характеру, (про стягнення коштів) виходячи із ціни позову, судовий збір має становити 1211 грн. 20 коп. (п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір"). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 01.05.2024 та розрахунок суми гонорару. яка сплачена клієнтом 01.05.2024 у розмірі 15000 грн. (а.с. 20-21). Однак, з врахуванням того, що позивачем первинно заявлялись дві позовні вимоги, а з врахуванням заяви представника позивача про відмову від позову у одній з позовних вимог, а також у частині іншої позовної вимоги, суд приходить до висновку про можливість стягнення витрат на правову допомогу пропорційно до частини позовних вимог, що були розглянуті, що становить 7000 грн. 00 коп.

Outcome: approved