Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивований тим, що внаслідок несвоєчасної сплати аліментів у відповідача за період з травня 2021 по березень 2024 року виникла пеня у розмірі 753017,79 грн. Однак, з урахуванням розміру заборгованості зі сплати аліментів, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 237386,87 грн. Ухвалою суду від 22.05.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов не визнав, у судове засідання 14.08.2024 не з`явився, клопотань, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на утримання яких на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2016 року, з відповідача на користь позивача, стягуються аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.09.2016 до досягнення найстаршою дитиною повноліття (копії: свідоцтва про укладення шлюбу а.с. 7, свідоцтв про народження дітей а.с. 8, 9, 10, рішення суду а.с. 15-16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 11-14) здійсненого державним виконавцем Хмільницького ВДВС, станом на 01.04.2024 у відповідача, за період з вересня 2019 року до березень 2024, наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 237386,87 грн. Вирішуючи даний спір суд керувався наступними нормами. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1\~ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України). Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України)\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Як встановлено судом відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з травня 2021 по березень 2024 року, а тому позивач має право на стягнення пені відповідно до частини першої статті 196 СК України. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 р. (справі № 333/6020/16-ц), розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Згідно розрахунку суми неустойки за прострочення сплати аліментів, поданого позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2021 до 01.03.2024 складає 753017,79 грн, зазначений розрахунок наведений у позовній заяві. Суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки при його обчисленні позивачем не було враховано сплату аліментів відповідачем, зокрема: у 2021 у листопаді - 2415 грн, грудні 2415 грн, у 2022 в січні 2415 грн, березні - 3662,25 грн, квітні - 2926,63 грн, червні - 3490,41 грн, серпні 5232,5 грн, листопаді, грудні по 1399,69 грн, у 2023 в січні 2799,38 грн, квітні, травні, червні, липні по 1348,38 грн, серпні 1369,08 грн, жовтні 1964,65 грн, у 2024 в січні 1797,83 грн, березні 2857,5 грн. До прикладу, аліменти за травень 2021 у розмірі 4586 грн, з простроченою заборгованістю з 01.06.2021 були сплачені в листопаді 2021 2415 грн, грудні 2021 - 2171 грн, відтак кількість днів заборгованості становить не більше 214 днів, хоча позивач вказує - 1081 день, відповідно і розмір пені є завищеним та визначеним позивачем не у відповідності до вищевказаної позиції Верховного Суду. З наданих позивачем доказів, а саме розрахунку зробленого державним виконавцем не можливо встановити конкретні дні сплати відповідачем аліментів, відтак неможливо визначити точну кількість днів заборгованості за кожен місяць. Отже, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати розмір пені. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги встановлені обставини, недоведеність заявлених позивачем позовних вимог, невірність розрахунку пені, відсутність даних про дати сплати відповідачем аліментів, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed