Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , змінивши їх прізвище та по батькові, а також записати його батьком у актовому записі про народження дітей. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 28 червня 2024 року, однак ще з 2020 року проживали разом без реєстрації шлюбу та ведуть спільне господарство, виховують дітей, які проживають з ними. До одруження з ним [PERSON] у шлюбі не перебувала, батько дітей записаний у свідоцтвах про народження відповідно до ст. 135 СК України (зі слів матері), а тому вона сама виховувала та утримувала їх. Він проживав недалеко від [PERSON] , а тому часто допомагав їй та дітям. Потім їх стосунки змінилися, вони почали зустрічатися, надалі проживати разом як подружжя. З часу його проживання з [PERSON] її діти весь час проживали і на даний час проживають разом з ними, а тому він вважає їх синами та дочкою і має намір усиновити. За час спільного проживання у нього з дітьми склалися гарні відносини, він бере активну участь у їх вихованні, догляді та утриманні, вони разом проводять час, грають у ігри, гуляють. Діти вважають його батьком, оскільки практично з народження знають його, оскільки він проживав поруч з ними, а з 2020 року проживає разом з ними та їх мамою [PERSON] . Коли дужина їздить на роботу за кордон на певний час, він залишається з дітьми, вони живуть разом і він займається їх вихованням. Він за місцем проживання характеризується позитивно, працює та має добрий стан здоров`я, спиртними та наркотичними засобами не зловживає, на обліку у психоневрологічногму та наркологічному диспансері не перебуває, судимості немає. Діти мають добрий стан здоров`я. [PERSON] не заперечує щодо усиновлення дітей, що підтверджується нотаріальною заявою. 17 липня 2024 року відкрито провадження та прийнято матеріали заяви до розгляду. Представник заінтересованої особи [PERSON] вказала, що знає сім`ю [PERSON] давно, оскільки там було 5 дітей і вона завжди допомагала їм та цікавилася вказаною сім`єю. Їх коли були дощі по [ADDRESS] завжди затоплювало і заявник забирав [PERSON] з дітьми до себе додому. Заявник протягом 7 років постійно допомагав. Неповнолітній [PERSON] вважає, що він вже великий і може довго бути вечером на вулиці, інколи пропустити школу, але заявник на нього має вплив. Акт обстеження робили за місцем проживання заявника в присутності [PERSON] , діти люблять заявника і більше довіряють йому ніж мамі. [PERSON] їздить за кордон на роботу і за дітьми не було кому доглядати, заявник забирає дітей до себе і вони під наглядом. Заявник подав заяву разом з документами і надано позитивний висновок, оскільки усиновлення відповідає інтересам дітей. Заінтересована особа [PERSON] , надавши пояснення та згоду на усиновлення, в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності (а.с.47). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши вступне слово заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.20,21 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення і яка в її власних найкращих інтересах не може залишатись в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів піклування про таку дитину є можливість її усиновлення, тобто прийняття усиновлювачем (усиновлювачами) у свою сім`ю усиновлюваної особи на правах доньки чи сина (ст.207 СК України). Відповідно до ст.3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім"ї, яка створюється, зокрема, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Згідно зі ст.8 Європейської конвенція про усиновлення дітей (ETS N58), компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.ч.1 - 3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Європейський суд з прав людини надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року)». Так, в своєму Рішенні від 22 червня 2004 року у справі «Піні і Бертані і Атрипальді проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «при вирішенні питання, чи вжили національні органи влади всіх заходів, яких підставно можна було вимагати від них, заради возз"єднання дитини зі своїми батьками, особливе значення має з"ясування того, що відповідає основним інтересам цієї дитини. У справах про усиновлення ще набагато важливішим є забезпечення переваги інтересів дитини над інтересами батьків, адже усиновлення/удочеріння означає «надання сім"ї для дитини, а не надання дитини для сім"ї». У відповідності до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 червня 2024 року (а.с.14) та з ними проживають неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.14, 11-13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18 липня 2024 року заявник з дружиною та дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають по [ADDRESS] , [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що заявник проживає у власному будинку, умови проживання сім`ї задовільні, в кімнатах зроблено ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Для дітей облаштовані окремі кімнати, є окремі спальні місця, шафи для одягу та стіл для навчання, комп`ютерна техніка, а для [PERSON] ігровий куток. Одяг та взуття по сезону, є запас продуктів. Сім`я перебуває у дружніх відносинах із сусідами. [PERSON] на час відсутності дружини (сезонні роботи за кордоном) займається вихованням та утриманням трьох її дітей. (а.с.43). Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здорові (а.с.23-28). Згідно висновку про стан здоров`я особи [PERSON] є здоровим та може бути опікуном (а.с.16-17). [PERSON] працює начальником викінчувального цеху ТзОВ «Світ шкіри» середній заробіток в місяць становить 17186.88 грн (а.с.18). А з витягу Департаменту інформатизації МВС України встановлено, що [PERSON] не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.19). З огляду на положення статей 211, 212 Сімейного кодексу України, суд не вбачає перешкод для визнання [PERSON] усиновлювачем. Так, згідно ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Як встановлено судом, батькодітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] записаний у свідоцтвах про народження відповідно до ст. 135 СК України (зі слів матері) (а.с. 20-22). Згідно ч. 1 ст 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Заявою від 05 липня 2024 року посвідченої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 1486 мати дітей [PERSON] підтверджує свою згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15). Таку згоду вона підтвердила і в судовому засіданні, вказавши, що працювала на цегельному заводі, захворіла і звільнилася з роботи. Протягом 3 років їздить за межі України на 3 місяці на роботу і діти, щоб не залишати самих, залишалися вдома з заявником, з яким вона почала зустрічатися і з 2020 року живуть разом. Діти люблять заявника, гарно відносяться до нього і задоволені, що проживають разом ним. Згідно ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Діти [PERSON] , [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що зпозитивно ставляться до заявника, називають його батьком, проживають у його будинку, окільки мама перебуває за кордоном на роботі. Батько дуже добре до них відноситься, вони з ним ладять та гарно провдять вільний час, разом подорожують. Як встановлено судом, діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають разом з заявником, називаючи його батьком, і як зазначено у висновку № П-1/2/24 від 23 липня 2024 року, Болехівська міська рада вважає, що усиновлення неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] громадянином України [PERSON] , є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дітей (а.с.40-42). Із станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення [PERSON] ознайомлений. Враховуючи, що заявник являється повнолітньою дієздатною особою, старший за дітей, яких бажає усиновити неповнолітніх дітей, перебуває у шлюбі з матір`ю дітей, яких бажає усиновити, не має перешкод до усиновлення, його стан здоров`я та матеріальне становище, умови проживання, ставлення до виховання дітей, мотиви усиновлення, суд дійшов висновку про здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей. Отже, в силу статей 211, 213 Сімейного кодексу України, [PERSON] може бути усиновлювачем неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і це буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до статті 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини ( ст. 231 СК України). З урахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника в повному обсязі, тобто оголошення [PERSON] усиновлювачем та зміни відомостей про дітей та батька у записі актів про народження дітей. Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved