Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму франшизи у розмірі 1500 гривень та моральну шкоду у розмірі 12000 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач заначила, що 21.05.2024 року о 9 годині 00 хвилин [PERSON] керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , в місті Шпола по вул. Лозуватська, буд. 59 не впевнившись в безпечності, рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Honda Civic, державний номерний знак [NUMBER] , чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122 - 4 КУпАП. Відповідно до постанови Шполянського районного суду Черкаської області у справі 710/740/24 від 10.06.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП і ст. 124 КУпАП. 21.05.2024 вона звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», де страхувальником є [PERSON] , відповідно до договору ОСЦПВВНТЗ АТ №4352661. На підставі узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 05.06.2024 розмір матеріального збитку нараховано в сумі 9539,84 грн, розмір франшизи 1500,00 грн, страхове відшкодування, що їй сплачено склало 8039,84 грн. Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та вона особисто телефоном повідомляли відповідача про необхідність сплати їй суми франшизи в розмірі 1500,00 грн. Проте останнім на день подачі даної позовної заяви суму франшизи не було сплачено. Пошкодження її автомобіля, а також той факт, що [PERSON] побачивши, що скоїв зіткнення залишив місце пригоди, призвело до душевних страждань, пов?язаних із необхідністю залишити робоче місце, викликати поліцію, розшуку винуватця, спілкування з страховою компанією, відновлення автомобіля, та вчинення ряду інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, а тому [PERSON] зобов?язаний відшкодувати завдану й моральну шкоду, розмір відшкодування якої, із урахуванням вимог розумності та справедливості, складає 12 000,00 грн. Відповідно до ухвали суду від 04.07.2024 позовну заяву залишено без руху. 18.07.2024 судом відкрито провадження у справі. Позивачка у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повній мірі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: щодо суми франшизи визнав повністю, щодо розміру моральної та самого факту завдання моральної шкоди зазначив, що не розуміє в чому полягає моральна шкода, він не ображав позивачку. Також вибачився перед позивачкою за спричинення шкоди. Крім того зазначив, що залишив місце ДТП оскільки на вулиці було дуже гучно ( грав гімн) та він не почув, що зачепив інший автомобіль, тому і поїхав з місця ДТП. Вказав, що він не зможе сплатити заявлену позивачкою суму, так як має малу пенсію ( 3000 гривень). Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази та матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно з постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2024 у справі №710/740/24, яка набрала законної сили 21.06.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП і ст. 124 КУпАП ( а.с. 7-9). Із змісту постанови вбачається, що [PERSON] 21.05.2024 о 09.00 годині керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , в місті Шпола по вул. Лозуватська, буд. 59 не впевнившись в безпечності, рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Honda Civic, державний номерний знак [NUMBER] . Після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ, номер справи 24-23-9557 від 05.06.2024, з урахуванням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961, зі змінами та доповненнями, розмір матеріального збитку: 9\~539,84 грн, розмір франшизи 1500,00 грн, узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 8\~039,84 грн ( а.с. 6). Відповідно до п. 8 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.1 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 9 Закону України «Про страхування»\~визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ч .36.6. ст.36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Ураховуючи, що відповідач не оспорював, а позивачкою доведено суду та стверджено належними й допустимими доказами, що особою, відповідальною за завдані збитки в результаті ДТП є відповідач у справі, тому відповідно до вимог ч.36.6. ст.36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» на нього покладено обов`язок щодо компенсації позивачу франшизи в сумі 1500,00 грн, яка передбачена договором страхування. У зв`язку з вище викладеним, позовні вимоги в частині стягнення франшизи з відповідача на користь позивачки підлягають до повного задоволення. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Приписами статті 23\~ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої наведеної норми визначено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі\~\~\~№ 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення». Схожі висновки\~щодо питання застосування частини третьої\~статті 23 ЦК України\~містяться у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 554/3327/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 464/2850/16-ц, У відповідності до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів(стаття 89 ЦПК України). Суд вважає, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача були спричинені моральні страждання, які полягали у переживаннях з приводу пошкодження належного майна (транспортного засобу ), а також душевних страждань, перенесених в результаті ДТП щодо негативних змін в організації життєвих процесів. Разом із тим, виходячи із принципу справедливості, виваженості, розумності та співмірності, суд вважає, що сума, яка заявлена позивачем у розмірі 12000 гривень підлягає зменшенню до 2000 гривень. Ураховуючи положення ч.1 ст.\~141\~ЦПК України із відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову пропорційно до задоволених вимог, а саме 305 гривень 46 копійок ( 25,92%).

Outcome: partial