Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала , що з відповідачем [PERSON] вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає з нею. Оскільки відповідач є працездатним, офіційно працює, вона вважає , що він може надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 28.05.2024 р., відкрито провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у незареєстрованому шлюбі з позивачкою (фактичні шлюбні відносини) сина:\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Малолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю\~ по [ADDRESS] , що підтверджується актом № 199 від 17.05.2024року. Аналіз норм статей 75 і 76 Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з членів подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України. Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Однією із умов закону стосовно надання права на утримання дружини є змога чоловіка таку матеріальну допомогу надавати. Постановою Верховного Суду України від 28.02.2018 року у справі №130/2233/15-ц зазначено, що тягар доказування можливості платника надавати матеріальну допомогу покладається на позивача. Втім, позивач не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог про\~ стягнення аліментів на її утримання, а отже позов про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягає. Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст..141 та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ,з позивача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного, ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved