Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Заява мотивована тим, що [PERSON] з 2011 року перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] , по день смерті - [INFO] . Від даних відносин вони мають спільних дітей: - [PERSON] , [INFO] , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України; - [PERSON] , [INFO] , запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За час життя цивільного чоловіка заявниці вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дітей. Із самого народження дітей та по день смерті їх батька, цивільного чоловіка заявниці, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дітей, утримували їх та чоловік виконував усі батьківські обов`язки передбачені сімейним законодавством. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки, а саме: [PERSON] , [INFO] , житель м.Немирів та [PERSON] , [INFO] , жителька м.Немирів. Крім того, численні фотографії разом з дітьми підтверджують спільний побут та проживання. Заявниця зазначає, що попередньо зверталася до відділу РАЦС з метою встановити факт батьківства , однак отримала рекомендацію звернутися до суду. Встановлення факту батьківства необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. В судовому засіданні заявниця - [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просить їх задовільнити, так як встановлення факту необхідне для оформлення матеріальних прав, пов`язаних зі смертю [PERSON] .. Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення по справі просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] визнає, просить її задовольнити в повному обсязі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею та покійним [PERSON] , підтверджують той факт, що [PERSON] з 2011 року перебувала у цивільному шлюбі із [PERSON] по день його смерті - [INFO] , мають спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом виховували та ростили малолітніх дітей аж до дня смерті [PERSON] .. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлий [INFO] , перебували у незареєстрованому шлюбі з 2011 року. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області від 20 березня 2013 року - [PERSON] , народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом № 00043750763, дата формування: 23.02.2024р.. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від [INFO] - [PERSON] , народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом № 00032857407, дата формування: 29.09.2021р.. Вказані обставини підтверджують доводи заявниці, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] та [PERSON] їхні батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 16.10.2023 року, - [PERSON] помер [INFO] . За час життя цивільного чоловіка заявниці вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дітей. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved