Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що не має змоги оформити права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в ідеальній частці 1/3 від загального розміру 3,11 га умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без її участі. Представник позивачки в судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без його участі. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . За час шлюбу у подружжя народились двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.04.2024 року у справі № 570/5268/23 позов [PERSON] та [PERSON] до Шпанівської сільської ради Рівненського району та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюк Федір Павлович про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено, визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) в ідеальних рівних частках (по 1/3 кожному), загальним розміром 3,11 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0058438, виданого 27 червня 1997 року на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації від 25 червня 1997 року № 503. Позивачка, [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON] , яка спадщину прийняла, а тому теж має частку у спадковому майні. Таким чином, з 09.12.2000 року позивачка спільно зі своїми дітьми набула в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області в розмірі 3,11 умовних кадастрових гектара. Оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) від 27.06.1997 серії РВ №0058438, виданого на підставі розпорядження голови Рівненської РДА від 25.06.1997 №503 чоловіком позивачки був втрачений, про що згодом було повідомлення у засобах масової інформації, а приватним нотаріусом надіслано запит до Рівненської РДА з проханням видати його дублікат. Листом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 02.12.2022 №29-17-0.2-4498/2-22 повідомлено, що на підставі розпорядження голови Рівненської РДА від 25.06.1997 №503 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 27.06.1997 серії РВ №0058438, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Шпанівське» на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, розмір земельної частки (паю) становить 3,11 умовних кадастрових гектарів. Станом на 01.01.2013 року інформація щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0058438 в ГУ Держгеокадастру у Рівненській області - відсутня. Повідомлено, що повноваження щодо видачі сертифікатів на земельні частки (паї) та їх дублікатів належить до компетенції районної державної адміністрації за місцем знаходження земельних часток (паїв). Таким чином, належними доказами підтверджується видача [PERSON] відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай). Листом Рівненської РДА від 29.08.2023 року № вих-3931/01-57/23 повідомлено, що оскільки книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) знаходяться у ГУ Держгеокадастру у Рівненській області та не передавалися до Рівненської РДА, відсутня можливість перевірити чи видавався [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай), а інформація щодо видачі державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката відсутня. Вказане в сукупності унеможливлює видачу позивачці дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) (правовстановлюючого документа) і, відповідно, реєстрацію цього права в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Положення законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР, в редакції, чинній станом на дату смерті спадкодавця) передбачає підстави спадкоємства. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 525 ЦК УРСР визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За правилами ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Дії, що свідчать про прийняття спадщини передбачені ст. 549 ЦК УРСР, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 560 ЦК України). Відповідно до пункту 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано. Право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом був факт відсутності правовстановлюючого документа - оригіналу сертифіката на право спадкодавця на земельну частку (пай) від 27.06.1997 серії РВ №0058438 який втрачений, проте відомості щодо його видачі наявні, підтверджені ГУ Держгеокадастру у Рівненській області. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; -громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - свідоцтво про право на спадщину; - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У зв`язку з втратою спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) приватний нотаріус позбавлений можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). При цьому, відомості щодо достовірності видачі спадкодавцю сертифіката наявні. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). За таких обставин, оскільки отримати дублікат виданого спадкодавцю сертифікату в позасудовому порядку не можливо та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, вважаємо наявні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Висновки суду. У встановлений законом строк позивачка спільно зі своїми дітьми набула в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області в розмірі 3,11 умовних кадастрових гектара. Підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом був факт відсутності правовстановлюючого документа - оригіналу сертифіката на право спадкодавця на земельну частку (пай) від 27.06.1997 серії РВ №0058438 який втрачений, проте відомості щодо його видачі наявні, підтверджені ГУ Держгеокадастру у Рівненській області. Отже, у суду наявні підстави визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай) у розмірі 1/3 частини. Звернення позивачки до суду було обумовлено тим, що вона бажає оформити спадкові права після смерті свого чоловіка. За наведеного, приймаючи до уваги, що позивачка окреслила правову позицію, навела відповідні докази, у суду наявні підстави для ухвалення рішення про визнання за нею права власності на 1/3 частину земельної частки (паю). Розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved