Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 23.07.2024 надійшла позовна заява від [PERSON] до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , про припинення обтяження майна. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає про те, що 30.05.2006 на підставі договору купівлі-продажу, вона, її донька [PERSON] , а також її зять - [PERSON] , придбали у [PERSON] глиновалькований житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 80,2 кв. м. та цегляний гараж з дерев`яною огорожею на земельній ділянці, площею 0,0586 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у рівних частках, тобто по 1/3 кожному. Указане право власності на домоволодіння, як зазначає позивач, належним чином зареєстроване у Хмельницькому БТІ, а на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 04.06.2006 та зареєстроване в книзі записів Державних акті на землю Хмельницької міської ради. Позивач мала намір розпорядитися своєю часткою у вказаному нерухомому майні, однак укласти цивільно-правовий правочин не змогла, оскільки згідно із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, там міститься запис про обтяження майна: заборона (архівний запис). З метою встановлення причин та підстав обтяження нерухомого майна, що їй належить на праві спільної часткової власності, [PERSON] звернулась до Хмельницького обласного державного нотаріального архіву. Згідно даних архівного фонду №19 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою в «Реєстрі для реєстрації заборон відчуження, а також арештів, накладених судовими та слідчими органами» за №75 від 18.06.1960 внесений запис про накладення заборони на майно [PERSON] , [ADDRESS] . Позивач вважає, що арешт помилково накладений на її домоволодіння під час перенесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у 2007 році. Позивач [PERSON] у судове засідання з`явилася, вимоги заяви підтримала за викладених обставин, просила позов задовольнити, надала пояснення, які збігаються із обґрунтуванням позовної заяви. Представник відповідача - Першої Хмельницької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду 31.07.2024 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. При вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду. Треті особи на стороні позивача, без самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , [PERSON] до суду повторно не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлені у встаноленому законом порядку. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 24.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили. Ухвалою суду від 19.08.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 30.05.2006 між [PERSON] та подружжям [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своєї матері [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 80,2 кв.м., з належними до нього надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,0586 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за указаною адресою. Право власності виникло у покупців у рівних частках. Згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2006 будинок належав продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Хмельницькою державною конторою від 02.09.1994 за р. №5-3283. Домоволодіння зареєстроване в Хмельницькому БТІ в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно за № 14891570. Земельна ділянка під указаним домоволодінням належала продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 370302, виданого 27.04.2006 на підставі рішення 26 сесії Хмельницької міської ради № 30 від 05.10.2005. Викладені обставини підтверджуються копією Договору купівлі-продажу від 30.05.2006, а також копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 2444629 від 30.05.2006. Судом також встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ № 10876847 від 07.06.2006, домоволодіння за указаною адресою перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, по 1/3 у кожного. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.09.2006, земельна ділянка, площею 0,0586 кв.м., кадастровий № 6810100000:08:001:0065, під указаним домоволодінням на праві спільної часткової власності належить співвласникам будинку та надвірних споруд, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, по 1/3 у кожного. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області від 15.07.2024 № 160/01-16, адресованого [PERSON] , пів час підготовки до посвідчення правочину, ним було виявлено накладену заборону на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із чим нотаріусом відмовлено у посвідченні правочину щодо житлового будинку за указаною адресою. Зі змісту Інформаційної № 386786146 від 15.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, яке знаходиться з адресою: [ADDRESS] , реєстратором Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, 20.06.2007 зареєстровано за указаним домоволодінням обтяження у виді заборони (архівний запис). Підстава обтяження: повідомлення №16 від 14.06.1960, Хмельницький хлібокомбінат. Власник: [PERSON] . Відповідно до повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 1642/01-15 від 15.07.2024 за даними архівного фонду №19 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою в «Реєстрі для реєстрації заборон відчуження, а також арештів, накладених судовими та слідчими органами» за №75 від 18.06.1960 внесений запис про накладення заборони на майно [PERSON] , [ADDRESS] . Заборона накладена на підставі повідомлення Хмельницького хлібокомбінату № 16 від 14.06.1960 (підстава: Ф.-19, Оп.-2, спр. -65). Згідно із відповіддю № 764860 від 02.09.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Хмельницький хлібокомбінат» (код ЄДРПОУ 00378690) припинено. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем [PERSON] та відповідачем Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою є відносини, які пов`язані зі порушенням права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, яке на праві власності належить позивачеві, та відомості про обтяження якого внесено до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (правовідносини із захисту права власності). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з\~положеннями статті\~328\~Цивільного кодексу\~України право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що вона, разом із [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2006, є співвласником домоволодіння те земельної ділянки, які розташовуються за адресою: [ADDRESS] . У липні 2024 року позивач не змогла посвідчити правочин щодо указаного житлового будинку, оскільки приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачним А.І. виявлено накладену Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 20.06.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону за реєстраційним номером 5174619. Відомості про указану заборону внесено державним реєстратором при перенесні даних із паперових носіїв про обтяження, а саме із повідомлення Хмельницького хлібокомбінату № 16 від 14.06.1960. Як встановлено судом та слідує із відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву за даними архівного фонду №19 у Реєстрі для реєстрації заборон відчуження, а також арештів, накладеними судовими та слідчими органами за №75 від 18.06.1960 внесено запис про накладення заборони на майно [PERSON] , а саме на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Аналіз указаних письмових доказів свідчить про те, що при перенесені 20.06.2007 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою даних із паперових носіїв про обтяження від 14.06.1960 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним реєстратором було допущено помилку, внаслідок чого замість обтяження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , обтяжено забороною домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отже суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме слід припинити (зняти) обтяження у формі заборони (архівний запис) відчуження нерухомого майна будинку [ADDRESS] , накладене за повідомленням №16 від 14.06.1960 Хмельницького хлібокомбінату, зареєстроване Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна о 16:38:03 год. 20 червня 2007 року за реєстраційним номером №5174619, з додатковими даними: 4533HMELNITSK1, архівна дата: 02.03.1997, Дата виникнення: 18.06.1960, № реєстра: 4681, внутр. № 2201032324ЕЕ472D432F, коментарий 75-82. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням того, що позивач у позовній заяві не просить здійснити розподіл судових витрат, судовий збір не стягується із відповідача.

Outcome: approved