Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

22.05.2024 року до суду на підставі ухвали Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25.04.2024 року за підсудністю надійшла вищевказана позовна заява представника позивача [PERSON] - адвоката Чорняка М.П від 24.04.2024 року в якій він просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.04.2024 року і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач та його представник посилається на те, що починаючи з 21.02.2012 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі під час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу та після народження дитини вони проживали за адресою [ADDRESS] , а саме у будинку позивача. Стосунки після народження дитини у сторін були напружені, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до спільного рішення про розірвання шлюбу, та 07.06.2016 року рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області (справа №606/890/16-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Починаючи з 2016 року і до теперішнього часу відповідачка [PERSON] проживає окремо від доньки та позивача, вона припинила приймати участь у вихованні доньки [PERSON] , піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, припинила спілкуватися з дитиною, відвідувати її, займатися її вихованням та будь-яким чином проявляти інтерес до неї. Поведінка відповідачки [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] як мати була і є неприродньою, що проявляється безвідповідальним ставленням та байдужістю до рідної дитини. Зі сторони відповідачки [PERSON] відсутні батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини, протягом усього періоду починаючи з 2016 року і по даний час. Вона не цікавиться як дитина живе, росте, розвивається. Фактично родинні відносини між відповідачкою [PERSON] та донькою розірвані та не підтримуються. Натомість позивач докладає всі можливі сили та ресурси для належного рівня матеріально-побутового сімейного устрою та відповідальним чином здійснює піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, займається її вихованням самостійно. Він офіційно працевлаштований, що дає змогу забезпечувати належний матеріальний рівень проживання його та доньки. Також вказують, що 08.02.2018 року службою у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації порушувалось питання про неналежну поведінку та ставлення до своїх батьківських обов`язків з сторони відповідачки [PERSON] і лише через її прохання позивачем було зупинено процес позбавлення її батьківських прав та надано можливість для вирішення спірних питань виховання та утримання дитини і налагодження взаємовідносин з донькою. Однак усвідомлення та пробудження материнства у відповідачки не відбулось, а навпаки, вона забула про існування доньки [PERSON] і ніколи більше вже з нею не спілкувалась. Виходячи з вище наведеного, а саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, з метою захисту прав та законних інтересів дитини позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові та доданих до нього матеріалів. 22.05.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання та викликом учасників справи. 12.07.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, з викликом учасників справи. У судовому засіданні позивач та його представник подану позовну заяву підтримують в повному обсязі та наполягають на її задоволенні з підстав викладених у ній. Представник третьої особи Теребовлянської міської ради Служби у справах дітей Борецька Л.В. позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Відповідачка [PERSON] будучи неодноразово та належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, як у підготовчі так і у судові засівання не з`явилась, відзив на позовну заяву до суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань від неї до суду не надходило. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи на 01.07.2024 року, 12.07.2024 року, 30.07.2024 року, та 10.08.2024 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибула, причину неприбуття не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надавала, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, заслухавши думку та пояснення учасників процесу, допитавши малолітнього свідка, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч.2, 3, 5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). За змістом ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно п.п.1 ч.1 ст.32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. Судом встановлено, що паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого теребовлянським РС УДМС України в Тернопільській області, підтверджується особа позивача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданого відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області 21.02.2012 року, підтверджується те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.02.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №15. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , народилася [INFO] у м.Теребовля, Тернопільського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації народжень [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №83, та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.06.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 21.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №15, було розірвано. Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради №02-23/148 від 06.02.2024 року встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] входить його дочка [PERSON] . Згідно довідки про доходи на позивача [PERSON] , встановлено, що він працює у ТОВ «С-А-М» на посаді завідувача складом як за основним місцем роботи та має стабільний дохід. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 09.02.2024 року встановлено, що він проживає за адресою [ADDRESS] , у приватному будинку до складу його сім`ї входить його дочка [PERSON] , яка перебуває на його утриманні, він веде з нею спільний побут, матір дитини [PERSON] , починаючи з 2014 року по даний час жодним чином у вихованні і утриманні дочки участі не бере. Довідкою Теребовлянського дитячого ясла-садок «Теремок» загального розвитку №01-23/04 від 12.02.2024 року, та довідками Теребовлянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 №09 від 06.02.2024 року, №02-04/29 від 08.02.2024 року, №02-04/29 від 15.02.2024 року підтверджується, що під час перебування [PERSON] у дошкільному закладі дитячому садочку «Теремок», а згодом здійснюючи навчання у Теребовлянскій ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, Теребовлянської міської ради Тернопільської області, її дошкільним життям та життям у школі цікавився батько, відводив до садка і забирав з нього, відвідував батьківські збори, систематично спілкувався з вихователями та вчителями, натомість матір дівчинки [PERSON] , контакту з садочком та школою не підтримувала, з вихователями та вчителями не спілкувалася, батьківські збори не відвідувала. З повідомлення Теребовлянської міської ради №1010/02-13 від 18.04.2024 року встановлено, що у службі у справах дітей Теребовлянської міської ради передано документацію щодо звернення громадян від ліквідованої служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації. У журналі реєстрації звернень наявний запис від 08.02.2018 року №9 та створено реєстраційну карту Є-9/44-130 про усне звернення [PERSON] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , щодо позбавлення батьківських прав матері дитини. Заявнику було надано вичерпну консультацію, однак до суду з метою винесення рішення він не звертався. Відповідно до рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області №209 від 30.04.2024 року, було вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дочки [PERSON] . Згідно висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області №209 від 30.04.2024 року,

Outcome: approved