Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Ухвалою Дзержинського\~районного суду\~міста Харкова\~від 17\~листопада 2023\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 травня 2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача, Фізичної особи-підприємця [PERSON] , адвокат Меркулова Наталія Андріївна, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду. У судове засідання відповідач, [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 19 серпня 2024 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності Відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.4ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідачі, зі свого боку, зобов`язані довести обставини, посилаючись на які вони заперечують проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. В ході судового розгляду встановлено, що між Фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір субсуборенди нежитлових приміщень від 05.03.2021 року № 0503/1- СО. Відповідно до п.1.1. Договору Позивач передає, а Відповідач приймає у строкове платне користування нерухоме майно в порядку та у строки, визначені цим Договором. Згідно з п.5.6. Договору орендна плата перераховується Відповідачем за умов отримання рахунків (або інших документів) наперед не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця, за який вноситься орендна плата. Орендодавець надає рахунок, зазначений в цьому пункті, для сплати Відповідачу не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця. Якщо з будь-яких причин Відповідач не отримав рахунок, зазначений в цьому пункті, останній повинен сплатити орендну плату на поточний банківський рахунок Позивача без отримання цього рахунку. Пунктом 8.2. Договору передбачено, що за порушення строків здійснення будьяких розрахунків, що передбачені Договором, Позивач має право вимагати від Відповідача сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день порушення строків розрахунків. Позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за Договором передав у строкове платне користування нерухоме майно, що підтверджується Актом приймання-передачі від 09.03.2021 року №1. В свою чергу, Відповідач, всупереч вимог, передбачених пунктом 5.6. Договору не сплатив орендну плату за період березень 2022 року жовтень 2023 року. Відповідно до п.5.4. Договору загальний розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди складає 36 606,50 грн. З урахуванням усної домовленості між Сторонами щодо розміру орендної плати починаючи з грудня 2021 року, враховуючи повернення частини майна за Договором,

Outcome: approved