Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Заявник [PERSON] \~ звернулася\~до Шевченківського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя із\~заявою, в порядку ст. 315 ЦПК України, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Мінськ Республіки Білорусь, громадянина України, який помер [INFO] в м. Мінськ Республіки Білорусь. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що [INFO] на території Республіки Білорусь помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини квартири, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] все своє життя проживав в Україні, був громадянином України, але перед повномасштабним вторгненням РФ на територію України, поїхав до м. Мінськ до своїх родичів, де і помер. Після смерті батька [PERSON] є спадкоємицею першої черги. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька, їй було повідомлено, що у зв`язку з зупиненням Мінської конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, вона позбавлена можливості засвідчити апостилем свідоцтво про смерть батька, крім того в неї відсутній медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Також, в розумінні резолюції Генеральної асамблеї ООН № 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року Республіка Білорусь є агресором по відношенню до України. Таким чином, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся на території р. Білорусь. Ухвалою судді від 26.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. В судове засідання заявниця не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без його участі, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування Л.А.Онищенко, в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила судове засідання провести без участі представника районної адміністрації, рішення прийняти на розсуд суду з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів. Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув, заяв про розгляд справи без його участі не надав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із наступним. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до частини 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Запоріжжі. ЇЇ батьками зазначені: [PERSON] (національність білорус) та [PERSON] (національність росіянка). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 07 листопада 2009 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Батько заявниці [PERSON] народився [INFO] в м. Мінськ Республіки Білорусь (копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області в 1996 році. Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] З свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2022 року відділом РАЦС головного управління юстиції Мінміськвиконкомом Республіки Білорусь, вбачається, що [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , помер [INFO] в м. Мінськ Республіки Білорусь, причина смерті К70.3. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 368 форми 106/у-10, виданого 22.03.2022 року на території Республіки Мінськ, [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] , помер в м. Мінськ р. Білорусь, безпосередня причина смерті: синдром портальної гіпертензії; основна причина смерті: цироз печінки. Відповідно до п. 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР. Цим же законом встановлено вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР. Заявником [PERSON] 26.07.2024 були скеровані заяви до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в яких вона просила легалізувати іноземний офіційний документ свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 22.03.2022 року, яке видане в Республіці Білорусь та здійснити реєстрацію смерті [PERSON] серії [NUMBER] від 22.03.2022 року, яке видане в Республіці Білорусь. Однак заявнику в усній формі було відмовлено в легалізуванні вищевказаного свідоцтва про смерть батька. Таким чином, заявник [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її батька [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи вищенаведене у сукупності та беручи до уваги те, яке важливе значення має встановлення факту смерті особи для реалізації прав заявника, суд як виняток бере до уваги відомості, які зазначені у наданому заявником документі про смерть її батька, та доходить висновку, що її заяву належить задовольнити. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника, так як дозволить останній реалізувати право на реєстрацію смерті батька і отримати свідоцтво про смерть батька. та реалізувати право на оформлення спадщини після смерті батька. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах держаної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved