Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

01.04.2024 року представник позивача - адвокат Степанишина А.С., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1349401 від 31.03.2024 року, звернулася до суду з позовом до АТ "Банк Форвард", третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, 31.07.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №1779, про стягнення з неї на користь АТ "Банк Форвард" коштів в розмірі 58 585,41 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у березні 2024 року позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження №59894039 про стягнення з неї певних коштів. 27.03.2024 року у відповідь на адвокатський запит представник позивача отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. копії матеріалів виконавчого провадження №59894039, у тому числі виконавчий напис №1779, відповідно до якого з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» стягнено кошти в розмірі 58\~585,41 грн. [PERSON] дійсно 12.10.2013 року було підписано заяву №109668364 до ПАТ «Банк Руский Стандарт» та довідку про умови кредитування. На підставі вказаного документа приватним нотаріусом Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис від 31.07.2019 №1779. Представник позивача зазначає, що цей напис є незаконним та підлягає скасуванню. Згідно з заявою від 12.10.2013 №109668364 бажаний кредитний ліміт складає 15\~000,00 грн., орієнтовна сукупна вартість кредиту за вказаною сумою кредиту складає 22\~488,00 грн. Водночас, відповідно до виконавчого напису заборгованість за сумою кредиту становить 57\~503,82 грн. та заборгованість за процентами 231,59 грн. При цьому згідно з виконавчим написом від 31.07.2019 року №1779 з позивача стягнуто заборгованість за період з 16.11.2017 року по 14.02.2018 року. З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що при зверненні із заявою про вчинення виконавчого напису банк подав приватному нотаріусу виписку з рахунку боржника, з якої можливо було б встановити та перевірити факт перерахування кредитних коштів на відповідний рахунок, рух коштів по рахунку та користування ними нарахування заборгованості, здійснення позичальником платежів на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії та відповідний залишок заборгованості за кредитом, що є обов`язковою умовою для одержання виконавчого напису за кредитним договором. Таким чином зазначена в оскаржуваному виконавчому написі сума заборгованості у розмірі: 57503,82 грн. за сумою кредиту та 231,59 грн. за процентами, не є безспірною з огляду на те, що не відповідає заяві №109668364 та довідці про умови кредитування. Окрім того представник посилається на висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, а саме що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Окрім цього оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.07.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, даний виконавчий напис не підлягає виконанню, вимога заявлена відповідачем не є безспірною, напис вчинений з порушенням діючих норм законодавства, тому представник звертається до суду з цім позовом. Ухвалою судді від 03.04.2024 року по справі відкрите загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого розгляду, а також ухвалою від 18.04.2024 за заявою представника позивача адвоката Степанишиної А.С. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні та заборони вчиняти будь-які дії щодо виконання оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 29.05.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник 13.08.2024 року надала шляхом використання підсистеми «Електронний суд» заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача\~ - Акціонерного товариства "БАНК ФОРВАРД", до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки за юридичною адресою та на електрону пошту, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила, пояснень або заперечень з приводу позовних вимог не надала. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 31.07.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис №1779, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт», заборгованість за кредитним договором № 109668364 від 12.10.2013 року за період з 16.11.2017 року по 14.02.2018 року в розмірі 57\~735,41 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту 57\~503,82 грн., заборгованості за процентами 231,59 грн., (а.с.7). За вчинення виконавчого напису нотаріусом було отримано плату в розмірі 850,00 грн, тому загальна сума яка підлягає стягненню за виконавчим написом становить 58\~585,41 грн. Цей виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання та постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Кієва Вольф (Павелків) Т.Л. від 27.08.2019 року було відкрито ВП №59894039 (а.с.9), звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що також підтверджується інформацією про виконавче провадження (а.с.12-13). Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконав вимоги ч.1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~про безспірність заборгованості, як не надано належним чином завіреної копії матеріалів нотаріальної справи щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 58\~585 гривень 41 коп. Окрім цього суду надано заяву (оферту) №109668364 від 12.10.2013 року, відповідно до якої ПАТ «Банк Руский Стандарт» зобов`язався надати (відкрити) [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 15\~000,00 грн., в той час як за виконавчим написом тіло кредиту становить 57 503,82 грн. (а.с.10 на звороті- а.с.11), доказів збільшення кредитного ліміту суду не надано. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед Банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано, що вказаний пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 - визнано незаконним та нечинним. Відповідно до ч.3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, суд доходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського\~нотаріального\~округу\~Київської області\~Кондратюком В.С. від 31 липня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №1779 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved