Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Тиврівської селищної ради про визнання незаконним, скасування рішення та визначення місця проживання дитини. Обгрунтовуючи подані позовні вимоги посилалася на те, що вони з відповідачем є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На даний час судом розглядається справа за позовною заявою відповідача про визначення місця проживання сина разом з ним. Також орган опіки та піклування прийняв спірне рішення щодо доцільності місця проживання сина з батьком. Рішення органу опіки та піклування вважає незаконним та таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин. На даний час саме вона проживає разом з сином в будинку належному її родині, вони займають окрему кімнату, де дитині створені належні матеріальні умови, є іграшки, продукти харчування, товари першої необхідності. Саме вона як мати дбає про сина, забезпечує його матеріально та піклується про нього. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зустрічається з сином лише на вихідних. З урахуванням наведеного, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 47 від 27 лютого 2024 року «Щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] », а також визначити місце проживання дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] разом із нею матір`ю [PERSON] . При розгляді справи позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, наведені в позовній заяві та просили її задовольнити. Також представник позивача зазначила, що питання про визначення місця проживання сина з батьком виникло у зв`язку з наміром відповідача ухилитися від мобілізації, тому він і звернувся до суду з позовом. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснюючи, що мати не належним чином дбає про сина, не доглядає за ним, він неодноразово помічав на тілі дитини синці та укуси звірів. Син проживає разом з позивачкою в будинку, де проживають її родичі, однак там йому не створено належних побутових умов. На даний час він працює і може матеріально забезпечувати сина, проживає разом зі своїми матір`ю та батьком інвалідом, які мають можливість допомагати йому у вихованні сина. Представник Тиврівської селищної ради Пишняк В.С. позовні вимоги не визнала і заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання сина з відповідачем є обгрунтованим та законним, тому підстави для його скасування відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 47 від 27 лютого 2024 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з копії протоколу № 3 від 26 лютого 2024 року засідання Комісії з питань захисту прав дитини, при дослідженні питання щодо визначення місця проживання сина з відповідачем, були враховані матеріально-побутові умови проживання як матері [PERSON] , так і батька [PERSON] та встановлено, що кращі умови проживання дитині створено за місцем проживання батька. Також зазначено, що через недбалість позивачки у лютому 2019 року двоє її малолітніх дітей внаслідок пожежі отруїлися чадним газом та загинули. Позивачка [PERSON] несудима, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 12 лютого 2024 року проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , матір`ю, вітчимом, сестрою, братом та племінником. Будинок має три жилі кімнати, кухню, коридор, забезпечений усім необхідним для проживання, має належні санітарні та гігієнічні умови. [PERSON] із сином проживають у окремій кімнаті, в якій наявні необхідні меблі, одяг, іграшки, продукти харчування, товари першої необхідності (а.с.5,8). Згідно характеристики за місцем проживання позивачка [PERSON] характеризується позитивно, не працює, виховує сина (а.с.9). Відповідно до \~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя\~ статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного\~\~з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі \~ст.141 СК України\~ мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За ч.1 ст.160 СК України\~ місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1\~ ст.161\~СК України \~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,\~\~ратифікованої постановою ВРУ № 789-XII 27.12.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.\~\~ Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. У даній справі суд констатує наявність особистісного конфлікту між батьками дитини, який призводить до неможливості визначити місце проживання дитини з одним із батьків за згодою сторін. Обидва батьки створили прийнятні умови для проживання малолітньої дитини. Після припинення спільного проживання сторонами, їх малолітній син [PERSON] , якому на даний час не виповнилося і трьох років, фактично проживає з матір`ю у будинку, який придатний для проживання у ньому дитини, позивачка не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні з сином. Суд враховуючи те, що рішення Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 47 від 27 лютого 2024 року, за яким визначено\~місце проживання малолітнього\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ разом\~з батьком є\~неповним,\~зокрема,\~не враховано\~виконання батьківських\~ обов`язків\~ обома\~ батьками,\~ не\~прийнято до\~уваги \~соціальні зв`язки\~дитини,\~її психологічний\~ стан,\~не \~наведено виняткових\~обставин,\~за яких\~ малолітня\~дитина \~ має\~бути розлучена\~зі своєю\~матір`ю,\~а фактично\~при винесенні\~ рішення\~ враховано\~ \~лише \~побутові умови\~обох сторін,\~ приходить\~до висновку\~ про визнання \~незаконним \~та \~скасування рішення\~Виконавчого комітету\~Тиврівської селищної\~ради \~Вінницького району\~Вінницької області\~№ 47\~від 27\~лютого 2024\~року «Щодо\~ визначення\~місця проживання\~малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] »,\~а також\~ \~визначення \~місця проживання\~синаразом із матір`ю [PERSON] . При цьому, посилання представника відповідача про винність позивачки у смерті її малолітніх дітей не знайшли свого підтвердження в суді належними та допустимими доказами. Тому суд не приймає їх до уваги при ухваленні даного рішення. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved