Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із позовом. \~ \~ \~ \~Посилався на те, що 15.02.2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №512146, відповідно до якого останній було надано грошові кошти в розмірі 25000грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, на строк до 15.02.2024. Згідно Договорів факторингу №26-11/2021/13 від 26.11.2021 та №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Слон Кредит» та в подальшому ТОВ «Вердикт капітал» відступили право вимоги за вказаним вище кредитним договором №512146 від 15.02.2021 на користь ТОВ «Коллект Центр». Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку із чим у неї станом на 08.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 79985грн. 84коп., з яких 24528,12грн. заборгованість за тілом кредиту; 35922,59грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 19535,13грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 79985,84грн., а також понесені судові витрати за подання позовної заяви до суду у розмірі 3028грн. та 17000грн. витрат на правничу допомогу. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. Представник позивача у прохальній частині позову просив розглядати справу у його відсутність. У разі неявки у судове засідання відповідачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки не повідомила, відзиву на позов, жодних заяв та клопотань до суду не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачки, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 15.02.2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №512146 (а.с.4-8). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Слон кредит» надало відповідачці кредит, на наступних умовах: сума кредиту - 2500грн.; строк кредиту- 1095 днів; з кінцевим терміном повернення 15.02.2024 та фіксованою процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.п.1.3, 1.4, 1.5 Договору). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4\~статті 203 ЦК України). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Отже, підписавши вищевказану угоду, відповідачка добровільно погодилась у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом. Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав їй кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням №4537 від 15.02.2021 (а.с.8 зворот). У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості, відповідачка здійснювала часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, чим вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки (а.с.11). Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.12.2020 (справа №127/23910/14-ц). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610 ЦК України\~та частиною 1\~статті 612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.Порушенням зобов`язання є його невиконання У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. 26.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-11/2021/13 (а.с.12-16). У відповідності до умов договору, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №512146 від 15.02.2021, розмір заборгованості становив 37031,40грн. (а.с.17.) 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-03/2023/01. За умовами договору, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за кредитним договором №512146 від 15.02.2021, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , розмір заборгованості становив 60\~450,71грн. (а.с.18-24). Станом на 08.04.2024 у відповідачки [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 79985грн. 84коп., з яких 24528,12грн. заборгованість за тілом кредиту; 35922,59грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 19535,13грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту (а.с.10-11). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно\~зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). Частиною 2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідачка неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеними договорами й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028грн. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 17000грн., то суд зазначає наступне. Так, згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 02 січня 2023 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.35-36). Відповідно до акту про надання юридичної допомоги, адвокатським об`єднанням було надано позивачу ТОВ «Коллект Центр» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 17000грн., які були сплачені позивачем (а.с.39-41). Таким чином, з огляду на приписи\~ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем судових витрат. При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що [PERSON] не було надано клопотання зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне їх стягнути з відповідачки на користь позивача у повному розмірі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved