Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

28 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В заяві зазначив, що є сином та спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Окрім того, за життя мати склала заповіт, яким заповідала усе своє майно позивачеві. За життя матері належав будинок [ADDRESS] . Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він є мешканцем Автономної Республіки Крим, що є тимчасово окупованою територією України, тому над ним тяжила заборона перетину кордону до досягнення ним шістдесяти років. Проте одразу після досягнення вказаного віку він зміг прибути до м. Запоріжжя та невідкладно звернутися до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили. Порекомендувавши звернутися до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки він з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері тривалістю в шість місяців після набрання рішенням законної сили. На підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 03.06.2024 року позов прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувалися. На підставі ухвали суду від 05.07.2024 року у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. витребувано копію спадкових справ після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , та [PERSON] , що мала місце 1 лютого 2023 року. В цей же день, а саме 5 лютого 2024 року, ухвалою суду підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надав письмове звернення з проханням про задоволення позову, розгляд справи без участі позивача та його представника, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розв`язання спору, до суду не з`явився, надавши клопотання про вирішення спору у його відсутність. \~ \~ \~ \~Третя особа звернулась до суду з письмовим проханням про проведення судового розгляду без її участі. \~ \~ \~ \~За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу у відсутність означених учасників справи, на підставі наданих ними фактичних даних про їхні права та взаємовідносини. \~ \~ \~ \~З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~До першої черги спадкоємців за законом в силу ст. 1261 ЦК України належать діти спадкодавця. За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Окрім того, що позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги як її син, він є спадкоємцем на підставі заповіту, складеного нею 12 вересня 1997 року на його користь (а. с. 13, 14, 17). Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України внормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини за змістом ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. \~ \~ \~ \~ Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Вирішуючи вимоги, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, як свідчить зміст частини 2 означеної статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, але бажає її прийняти у відсутність інших спадкоємців або у відсутність згоди цих спадкоємців, прийняти спадщину, встановлено частиною 3 ст. 1272 ЦК України, з якої випливає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Означені правові висновки узгоджуються з роз`ясненнями п. 24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», з яких випливає, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, як слідує з пункту 24 вказаної Постанови Верховного Суду України. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (п. 24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З наведеного положення законодавства витікає, що лише поважні причини пропуску встановленого статтею 1270 ЦК України строку можуть зумовити встановлення додаткового строку. На переконання суду, позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання ним заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. На користь вказаного умовиводу свідчить відсутність у позивача, який є громадянином України, об`єктивної можливості діставитися до держави Україна до досягнення ним шістдесяти років. Між тим, по мірі досягнення вказаного віку позивач одразу прибув до Запоріжжя та направився до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як свідчить інформація приватного нотаріуса Коваленко В.В., спадкової справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилося, а спадкоємцю [PERSON] було порекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 46). Той факт, що звернення позивача до нотаріальної контори сталося одразу після отримання можливості перетнути державний кордон, вказує на об`єктивну перешкоду для вчасної реалізації спадкоємцем права на прийняття спадщини, що жодним чином не залежить від його волевиявлення. \~ \~ \~ \~Наслідки пропуску строку прийняття спадщини встановлені наведеною статтею 1272 ЦК України, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, як свідчить зміст частини 2 означеної статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом, інші спадкоємці, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, що означає неможливість отримання письмової згоди на прийняття позивачкою спадщини від спадкоємців, які її прийняли, в розумінні частини 2 ст. 1272 ЦК України. Право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, але бажає її прийняти у відсутність інших спадкоємців або у відсутність згоди цих спадкоємців, прийняти спадщину, встановлено частиною 3 ст. 1272 ЦК України, з якої випливає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено судом, інші спадкоємці [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Порушення позивачкою встановленого статтею 1270 ЦК України строку потягло відмову приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. у вчиненні нотаріальної дії. Вказані обставини передбачені частиною 3 статті 1272 ЦК України, тому застосований позивачем спосіб права є таким, що прямо встановлений законом. У відсутність інших спадкоємців належним відповідачем вірно визначена територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова у вчиненні нотаріальної дії не може звужувати право спадкоємця, що з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки поновлення цього права, як вже зазначено, прямо встановлено законом. Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вирішуючи позов, суд погоджується з наявністю матеріальних передумов для звернення до суду за захистом права, порушення якого полягає в неможливості реалізації права на спадкування з поважних причин. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved