Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувають у шлюбі з 09 серпня 2001 року. У даному шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, не підтримують ніяких відносин. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дітей, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 19 квітня 2016 року. В зв`язку з наведеним, просять заяву задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу без участі заявників [PERSON] та [PERSON] , які подали до суду клопотання, в яких заяви підтримали, просять справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 серпня 2001 року /а.с.3/, у якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.5,6/. Згідно з Договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 19 квітня 2016 року, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чорним І.О., місцем проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено місце проживання матері, а батько має право зустрічатись та без перешкод спілкуватись з дітьми /а.с.14-15/. Сімейне життя між сторонами не склалось, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна на даний час немає. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю, а їх батько [PERSON] буде постійно брати участь у їх вихованні та утриманні, що підтверджується Договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Враховуючи наведене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved