Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~В липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2021 року, від якого мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей в повному обсязі не досягнуто. Відповідач проживає окремо від сім`ї, з її відомостей він працює в Польщі і отримує доходи, в якому розмірі їй невідомо. Позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Доходів не має, діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Непрацездатної дружини, непрацездатних батьків відповідач не має, стягнення за виконавчими документами з нього не справляється, стан здоров`я у нього нормальний. Враховуючи вказане, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому попросила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж по 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі по 3000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення їх сином [PERSON] трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій підтримує заявлені вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення про виклик [PERSON] . Враховуючи викладені вище обставини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 24 грудня 2021 року в Теплицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання осіб. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] коштів на утримання дітей не надає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач заперечень не подав, останній є особою працездатного віку, відсутність у нього доходів суду не довів, а також враховуючи вік дітей, виходячи з мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного. Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~80\~СК України розмір аліментів на утримання одного з подружжя визначається судом в у частці від заробітку, або у твердій грошової сумі. При цьому судом враховується матеріальний стан платника аліментів та стягувача, з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дітьми, яким менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач не надав жодних доказів того, що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку. Враховуючи вище\~вказане,\~перевіривши матеріали\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дружини у\~розмірі 3000\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~часу звернення\~до суду\~і до\~досягнення сином\~ [PERSON] трьох\~років,\~та задовольнити позов в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved