Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна, який мотивований тим, що заявник є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССМ № 232489 від 14.10.2008 виданого Комунальним підприємством «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Відділом державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області (нинішня назва Тульчинський відділ державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на нерухоме майно позивача, реєстраційний номер обтяження: 5396471, зареєстрований 31.07.2007 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора відповідно до повідомлення 482, державна виконавча служба (архівний запис). Відповідно до Інформаційної довідки Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 25.06.2024 № 25571/22.21-24, на виконанні згідно бази АСВП відомостей щодо виконання виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь стягувачів фізичних, юридичних осіб та держави не має. Виконавчі провадження відносно [PERSON] , згідно яких накладено арешт на нерухоме майно позивача у 2002 році були знищені на підставі акту про вилучення виконавчого провадження знищення через закінчення строків його зберігання, а тому у Тульчинському відділі державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні законні підстави для зняття арешту (обтяження). При винесені постанови про закриття виконавчого провадження арешт з нерухомого майна не було знято. Крім того, відповідно до інформації (витягу) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником нерухомого майна - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з невідомих причин зазначено - [PERSON] , який не був зареєстрований у вказаному житловому будинку та немає жодного відношення до права власності на вказаний житловий будинок. Станом на сьогодні, в даному житловому будинку зареєстрований та проживає позивач, інших зареєстрованих осіб в даному житловому будинку немає, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданого Тульчинською міською радою за № 886 від 06.08.2024. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , накладеного відділом ДВС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (теперішня назва Тульчинський відділ Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області), реєстраційний номер обтяження 5396471, повідомлення 482. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Тульчинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст.\~223,\~247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20572552 від 14.10.2008, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2008, спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власником вищевказаного будинку є [PERSON] (9-12). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5396471, 31.07.2007 за № 5396471 Тульчинською державною нотаріальною конторою внесено відомості про арешт будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказаний [PERSON] (архівний запис) (а.с. 13). Відповідно до листа Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ № 25571/22.21-24 від 25.06.2024, зняти арешт з нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] , немає правових підстав, так як, згідно бази АСВП у відділі відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] немає, виконавчі провадження відносно [PERSON] згідно яких було накладено арешт на нерухоме майно у 2002 році були знищені через закінчення строків зберігання (а.с. 14). Відповідно до ст.\~316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених у п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Наявність обтяження на належне позивачу майно не позбавляє його права володіння ним. Однак, наявність обтяження порушує його право власності, зокрема, право щодо відчуження майна. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що підстави для збереження обтяження на вищевказане нерухоме майно відсутні. Так, на виконанні у відділі ДВС виконавчих документів про стягнення з позивача коштів на користь фізичних, юридичних осіб, чи держави, не має. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що на даний час позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм правом власності, підстави для збереження обтяження, накладеного відповідачем на майно відсутні, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України. Однак, беручи до уваги характер спору та встановлені обставини справи, суд не знаходить розумних підстав для стягнення з відповідача судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved