Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оксани Василівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що їй стало відомо про те, що відносно неї вчинено три виконавчі написи, а саме: - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було видано 26.05.2021 року виконавчий напис за реєстраційним № 61723 про стягнення з неї 12 082 грн. 00 коп. на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал»», яка є заборгованістю за кредитним договором № 3118417 від 28.10.2020 року, укладеним між нею та ТОВ «Авентус Україна», і який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу полтавської області Райди О.С. Крім іншого, з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що право вимоги за зазначеним кредитним договором було переуступлене від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал»» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № ККАУ-26052021 від 26.05.2021 року, але жодного повідомлення про вказані обставини позивач не отримувала, а також, до виконавчого напису нотаріуса зазначений договір не додано і копія вказаного договору у позивача відсутні. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено без додержання вимог законодавства, так як з 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року, якою було доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, тому виконавчі написи нотаріуси мають право вчиняти виключно на кредитних договорах, які були посвідчені нотаріально; стягувач за виконавчим написом не є належним, оскільки договір кредитування укладений [PERSON] з ТОВ «Авентус Україна», і в матеріалах справи не має жодного документу на підтвердження повноважень ТОВ «ФК «Кредит - капітал»; кредитний договір взагалі позивачем не укладався і не підписувався; не надсилався позивачу в особистий кабінет або електронною поштою, не вручався іншим шляхом. - виконавчий напис за реєстраційним № 32436 виданий 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» заборгованості в сумі 62 468,00 грн. за кредитним договором № 381457217 від 19.10.2020 року укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який перебуває на виконані у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. Як вбачається з виконавчого напису право вимоги за зазначеним кредитним договором було переуступлене від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору відступлення прав вимоги № 113 від 22.12.2020 року, яке в свою чергу переуступило право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги № 5 від 16.04.2021 року, але жодного повідомлення про вказані обставини позивач не отримував, в матеріалах справи також відсутні зазначені договори. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено без додержання вимог законодавства, так як з 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року, якою було доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, тому виконавчі написи нотаріуси мають право вчиняти виключно на кредитних договорах, які були посвідчені нотаріально; заборгованість не є безспірною, а стягувач не є належним, кредитний договір взагалі позивачем не укладався і не підписувався; кредитний договір не надсилався позивачу в особистий кабінет або електронною поштою, не вручався іншим шляхом, не підписувався. - виконавчий напис за реєстраційним № 13903 виданий 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості в сумі 52 432 грн. 18 коп. за кредитним договором № 128257-КС-002 від 03.10.2020 року укладеного між позивачем та ТОВ «Бізнес позика», який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено без додержання вимог законодавства, так як з 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року, якою було доповнено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, тому виконавчі написи нотаріуси мають право вчиняти виключно на кредитних договорах, які були посвідчені нотаріально; заборгованість не є безспірною, а стягувач не є належним, кредитний договір взагалі позивачем не укладався і не підписувався; кредитний договір не надсилався позивачу в особистий кабінет або електронною поштою, не вручався іншим шляхом, не підписувався. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи: зареєстрований в реєстрі за № 61723, вчинений 26 травня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» грошових коштів в розмірі 12082 грн.; виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 32436, вчинений 21 травня 2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів в розмірі 62468 грн.; виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13903, вчинений 22 червня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» грошових коштів в розмірі 52432 грн. 18 коп. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 червня 2024 року було закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року було задоволено заяву представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Горностаєвої Г.В.\~про забезпечення\~позову та\~зупинено стягнення\~по виконавчими\~провадженнями:№ 66981416, яке знаходиться у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С.; № 66605881, яке знаходиться у провадженні приватного виконавця виконавчого округ Полтавської області Гуріної Т.В.; № 65935254, яке знаходиться у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Горностаєвої Г.В. в провадження суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали в провадження суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просили суд провести судовий розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит Капітал», відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу та у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали в провадження суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просили суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000 гривень. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що витрати на правову допомогу є необґрунтованими завищеними, просять відмовити у їх стягненні. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 3\~Конституції України\~передбачається,\~що людина,\~її життя\~і здоров`я,\~честь і\~гідність,\~недоторканність і\~безпека визнаються\~в Україні\~найвищою соціальною\~цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №32436 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №381457217 від 19 жовтня 2020 року, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №113 від 22 грудня 2020 року є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстру прав вимоги №5 від 16 квітня 2021 року є ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». Заборгованість за Кредитним договором №381457217 від 19 жовтня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором №381457217 від 19 жовтня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 61 268 грн. Загальна сума, що піддягає стягненню 62 168.00 гривень (а.с.28). 30 червня 2021 року відкрито виконавче провадження №65935254 на підставі виконавчого напису нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №32436; стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», боржник [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.31). Також, 26 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №61723 про звернення стягнення з [PERSON] на невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», якому ТОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року за Кредитним договором №3118417 від 28 жовтня 2020 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Заборгованість стягнуто за період з 28.10.2020 року по 26.05.2021 року включно у розмірі 12082 гривень (а.с.20). 29 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66981416 на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №61723; стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал», боржник [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.21). Також, 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис №13903 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №128257-КС-002 від 03.10.2020 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика». Заборгованість стягнуто за період з 17.10.2020 року по 01.06.2021 року включно у розмірі 51782,18 гривень (а.с.37). 25 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження №66605881 на підставі виконавчого напису нотаріуса Бригіди Володимира Олександровича №13903; стягувач: ТОВ «Бізнес Позика», боржник [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.39). Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку). Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, станом на день вчинення спірних виконавчих написів, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані виконавчі написи вчинені приватними нотаріусами 26 травня 2021 року, 21 травня 2021 року, 22 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яким скасовано положення, на підставі яких їх було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У суду відсутні підстави вважати, що приватними нотаріусами вчинено оспорювані виконавчі написи на підставі нотаріально посвідчених договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит Капітал); ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»); ТОВ «Бізнес Позика», оскільки жодних підтверджень цьому, матеріали справи не містять, що свідчить про вчинення виконавчого напису за відсутності передбачених для цього підстав. Доказів протилежного відповідачі чи треті особи суду не надали. З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №754/9711/14ц. Окрім цього, відповідно до норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню. При цьому, слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 207/1587/16. Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що приватним нотаріусам при подачі заяв про вчинення виконавчого напису стягувачами були надані детальні розрахунки заборгованості зі строками її погашення та первинні бухгалтерські документи, які би підтвердили видачу боржнику спірної суми боргу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріусів були підстави вважати, що розмір заборгованості перед товариствами, які зазначені у написах, є безспірними. Крім того, у постанові від 17.05.2018 року у справі № 307/1580/17 щодо застосування положень ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.3 п. 3 гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій Верховний Суд дійшов висновку про те, що нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис, не обмежено трирічним строком за умови встановлення сторонами відповідно до ст. 259 ЦК України збільшеної позовної давності для відповідної вимоги. Тож позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 916/3006/17 відступила від цього висновку, зазначивши у постанові від 02.07.2019, що такий строк не може бути змінений договором. Так, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 п. 3 гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін. Відповідно до висновків Великої Палати, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що вчинення нотаріусами спірних виконавчих написів відбулося на підставі звернення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Бізнес позика» до приватних нотаріусів з недотриманням вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а саме за відсутності нотаріально посвідчених кредитних договорів. Водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач повідомлявся про факт відступлення права вимоги ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», а також про відступлення права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та отримував від правонаступників за кредитними договорами лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, які відображено у виконавчих написах нотаріуса, і, як наслідок, надання можливості ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку або подати заперечення кредитору. Суд зауважує, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Разом з тим, у даних спорах заборгованість [PERSON] є спірною, так як позивач з нею не погоджується. Отже, нотаріуси при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушили норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порушення нотаріусами порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. За вказаних обставин, аналізуючи вищенаведені обставини, викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази та враховуючи недотримання приватними нотаріусами вимог законодавства України під час вчинення оспорюваних виконавчих написів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved