Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що житловий будинок та земельна ділянка [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] видав доручення на ім`я [PERSON] для здійснення купівлі-продажу вищезазначеного домоволодіння та земельної ділянки, які були запропоновані їй придбати, на що вона погодилась. 11 квітня 2017 року позивач та [PERSON] , в особі його представника [PERSON] уклали договір купівлі - продажу будинку, проте відповідачі відмовились від нотаріального посвідчення цього договору під час укладання договору. 11 квітня 2017 року відповідачі передали, а позивач прийняла ключі від спірного будинку. Позивач передала, а відповідач прийняв всю суму за продаж спірної нерухомості, однак до цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. Факт передачі грошових коштів за спірний будинок можуть підтвердити свідки, а також наявна розписка. У період до 01.01.2013 договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню та державній реєстрації , а з 01.01.2013 лише нотаріальному посвідченню. За таких обставин вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який був укладений між нею та відповідачем, може бути визнано судом дійсним, згідно частини 2 статті 220 ЦК України, так як сторони повністю виконали свої зобов`язання, що підтверджується письмово. Просить визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки розташованих, за адресою: [ADDRESS] , між сторонами дійсним, та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,20 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового розгляду надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно з довіреністю, виданою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Л.А. від 01 квітня 2004 року, серія ВВА №463839, [PERSON] уповноважив [PERSON] придбати домоволодіння та земельну ділянку в межах Дніпропетровської області за ціною і на умовах йому відомих, та зареєструвати за ним право власності на придбане нерухоме майно у відповідних органах. При цьому надав представнику право подавати від його імені заяви, одержати необхідні довідки та інші документи, розписуватися , в тому числі підписати договір купівлі-продажу, здійснити необхідні розрахунки по укладанню угоди та виконанню повноважень, пов`язаних з реєстрацією права власності на придбане майно та інше. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВВС №806360 від 25 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Л.М., [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,20 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі №356. Відповідно до\~Витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~Серія СВА\~№215783\~від 24.05.2004,\~номер витягу\~23661715, 1/1\~частка будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві договору купівлі-продажу ВВС №806361 р.353, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Л.М. Згідно з\~довіреністю,\~виданою нотаріусом\~Чусовського нотаріального\~округу Пермського\~краю рф\~Коротцом І.В.\~від 20.03.2007,\~59\~АА 2298901,\~ [PERSON] \~уповноважив [PERSON] \~продати належний\~йому на\~праві власності\~житловий будинок\~та земельну\~ділянку,\~що розташовані\~за адресою: [ADDRESS] . Згідно розписки\~від 11\~квітня 2017\~року,\~ [PERSON] отримав\~від [PERSON] \~грошові кошти\~у сумі\~50000\~грн.\~за проданий\~ним житловий\~будинок та\~земельну ділянку,\~розташовані за\~адресою: [ADDRESS] , які належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2004, та договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.2004, посвідчені приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінською Л.М., зареєстровані в реєстрі №353 та №356. Також [PERSON] передав [PERSON] документи, які підтверджують право власності на зазначений жилий будинок та земельну ділянку. Оплата з [PERSON] проведена в повному обсязі та будь-яких претензій не має. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210,640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст.657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухиляється, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved