Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , через представника - адвоката Зарицьку Катерину Юріївну, звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] у місті Харкові. В обґрунтування заяви вказує, що перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON] [INFO] , протягом сорока років подружжя проживали разом, мають спільне шлюбе прізвище, разом були зареєстровані у житловому приміщенні. У паспорті заявниці проставлено штемпель про реєстрацію шлюбу з громадянином [PERSON] у розділі «Сімейний стан». [INFO] громадянин України [PERSON] помер, на підтвердження чого заявник надала копію Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті чоловіка заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника. Однак, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.05.2024 року №204650018319 відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки мають місце розбіжності у даті народження годувальника, а саме у свідоцтві про одруження вказано « [INFO] », а в інших наявних документах - « [INFO] ». Заявник вказує, що зазначені розбіжності у даті народження її померлого чоловіка, що вказана у свідоцтві про одруження є виключно технічною помилковою, що позбавляє її можливості оформити пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а тому звернулась до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник заявника - адвокат Зарицька К.Ю. надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, із заявами до суду не звертався. Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є громадянкою України, народилася [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РВХМУ УМВС України в Харківській області 11.06.2001 року. Заявник отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 26.07.2023 року. Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 04.02.1984 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №1. У наданих заявником копіях власного паспорту у графі сімейний стан, міститься запис про реєстрацію шлюбу з [PERSON] , [INFO]. А у наданій копії військового квитка [PERSON] міститься відповідно запис про дружину - [PERSON] . Також заявником на підтвердження родинних відносин із [PERSON] було додатково надано засвідчені копії ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення, довідки про перебування на обліку в органах ПФУ, трудової книжки, виписки з медичної карти та довідки про причини смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.05.2024 року. Після смерті чоловіка заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника. Однак, Рішенням від 27.05.2024 року №204650018319 відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки мають місце розбіжності у даті народження годувальника, а саме у свідоцтві про одруження вказано [INFO], а в інших наявних документах - [INFO] . Заявник вказує, що зазначені розбіжності у даті народження її померлого чоловіка з фактичними їх даними за іншими документами, не підтверджують факт їхнього подружжя. Згідно п.п.1, 6, ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.7 роз`яснень, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Таким чином справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону. Підпунктом 3 пункту 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. За змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20. Стосовно обставин правовідносин учасників даної цивільної справи, то судом за наслідками розгляду справи на підставі аналізу змісту наявних у справі доказів встановлено, що заявниця та померлий спадкодавець/годувальник дійсно є дружиною та чоловіком відповідно, а наявні в свідоцтві про одруження неточності у написанні дати народження її померлого чоловіка, зумовлені виключно технічною помилкою/опискою, допущеною при складенні такого документу. За таких обставин, оскільки встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для подальшого належного оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, не пов`язаність встановлення цього юридичного факту із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт або усунути недоліки у вигляді розбіжностей в свідоцтві про одруження щодо дати народження померлого годувальника/спадкодавця, в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved