Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 35 707,61 грн, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2023 року в м. Києві по вул. Богатирській відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на час ДТП належав на праві власності позивачу [PERSON] . З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного дослідження 13.11.2023 було оформлено Звіт щодо вартості матеріального збитку, завданого КТЗ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ в результаті ДТП складає 65 868,42 грн, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП складає 37 395,58 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». З вирахуванням франшизи страховим сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 30 160,81 грн. Тому з вирахуванням розміру страхового відшкодування, яке здійснив страховик, залишається до відшкодування сума - 35 707,61 грн, яку зобов`язаний сплатити відповідач. 21 травня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд уважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року у справі № 756/13009/23 [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 27 вересня 2023 року о 13 годині 45 хвилин в м. Києві по вул. Богатирській відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MAN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Власником вищезазначеного автомобіля марки «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на день ДТП був позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи ті обставини, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року, якою [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, набрала законної сили, суд уважає доведеним та таким, що не підлягає сумніву, факт завдання матеріальної шкоди відповідачем позивачу. З метою визначення розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. За результатами проведеного дослідження 13.11.2023 було оформлено Звіт щодо вартості матеріального збитку, завданого КТЗ № 02-11-2023, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ в результаті ДТП складає 65 868,42 грн, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки «Daewoo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП складає 37 395,58 грн. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За полісом ЕР № 212445148 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким відповідач вчинив правопорушення, була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». З матеріалів справи встановлено, що з вирахуванням франшизи страховим сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 30 160,81 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як визначено в ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Беручи до уваги ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, у зв`язку з чим завдано матеріальної шкоди, яка з відрахуванням страхової виплати складає 35 707,61 грн, суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказаний розмір матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката позивача повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 16 000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим нею часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, беручи до уваги ціну позову, а також те, що стягнення витрат на правову допомогу адвоката з відповідача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а також виходячи з того, що позов визнано у повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд убачає правильним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved