Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 25 травня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, шлюб існує лише формально, вже тривалий строк не ведуть спільного господарства, не живуть однією сім`єю, втрачено почуття кохання. Останніх півроку між ними остаточно припинилися будь-які взаємні відносини, лише постійні суперечки. Такі відносини негативно впливають на її моральний стан та стан їхніх дітей. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечитиме їхнім спільним інтересам та інтересам їхніх дітей. Ухвалою від 31 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданій до суду заяві від 30 серпня 2024 року позивач просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач 24 липня 2024 року подав до суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать, відповідно, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 23 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved