Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

У лютому 2022 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер її свекор - [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . [PERSON] за життя був членом ЖБК № 8 «Жовтень» м. Слов`янська та на підставі рішення Слов`янської міської ради Донецької області від 02.11.1972 № 291-р отримав спірну квартиру. 15.01.1985 свекор сплатив повністю пайові внески за житло, проте, так і не отримав свідоцтво про право власності. Спадкоємцем після смерті свекра був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька був зареєстрований та мешкав разом із останнім. [INFO] [PERSON] помер. Зазначає, що після смерті чоловіка вона є єдиним спадкоємцем, оскільки подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Вказує, що свекор на підставі діючого на той час законодавства на законних підставах володів спірною квартирою. Позивач після смерті спадкодавців користується вищезазначеною квартирою, сплачує комунальні платежі. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] . Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позову, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про час, дату та спосіб розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явився, відомості про причини неявки не повідомив. В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] був членом житлово - будівельного кооперативу № 8 «Жовтень» м. Слов`янська, та займав в буд. [ADDRESS] на підставі рішення Слов`янської міської ради від 02.11.1972 № 291-р. 15.01.1985 року [PERSON] сплатив пайові внески в сумі 4297 руб., що вбачається з довідки Голови правління ЖБК № 8 «Жовтень» № 17/1 від 20.07.2021 та № 17/а від 16.02.2022. Право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване, що видно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 288152673 від 02.12.2021. Враховуючи зміст вищевказаних доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає доведеним факту належності при житті [PERSON] спірної квартири на праві власності. Разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований його син [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 418587 від 10.05.1975 року та копією реєстраційної карти Ф-А, наданого головою правління ЖБК № 8 «Жовтень». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2008. Після смерті [PERSON] 19.01.2009 була заведена спадкова справа Першою слов`янською державною нотаріальною конторою, що видно із копії Витягу зі Спадкового реєстру № 75151703 від 15.12.2023. Документи Слов`янської міської ради з 1943 по 1991 роки передані на зберігання до державного архіву Донецької області за адресою: проспект Лагутенко, буд. 12, м. Донецьк. Держархів області припинив діяльність по використанню архівних документів з 08.12.2014 року. Документи, які знаходились на зберіганні в м. Донецьку, залишились на тимчасово окупованій території України, тому копію рішення Слов`янської міської ради Донецької області № 291-р від 02.11.1972, яким [PERSON] було передано квартиру [ADDRESS] , видати неможливо, що видно з відповіді Слов`янської МВА Краматорського району Донецької області № 01.01-11/923 від 18.03.2024. 26.08.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що видно з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.08.2000. [INFO] помер [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2021. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину, що видно з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 67461743 від 24.11.2011. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 111/02-31 від 09.02.2022 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Качалці Ю.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчує право власності на квартиру за [PERSON] . З огляду на вищевикладене суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи, що на час смерті [PERSON] його син [PERSON] був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою, вчасно подав заяву про прийняття спадщини, проте своїх спадкових прав не оформив, своє право власності на спірну квартиру за життя не оформив та правовстановлюючий документ не отримав, [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а правомірність володіння, користування та розпорядження позивачем квартирою, ніким та ніколи не заперечувалась та не оспорювалась. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Приймаючи до уваги, що позивач прийняла спадщину у відповідності до чинного законодавства, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, та враховуючи сукупність всіх досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] , а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат.

Outcome: approved