Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до\~суду із\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, до досягнення дитиною сторін [PERSON] , [INFO] ,\~трьох років,\~у розмірі\~1\~/\~4\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно. Позов обгрунтовується тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням суду 01 березня 2024 року, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини, яка не працює і має неналежний рівень матеріального забезпечення, не надає. Дитина проживає разом із нею. За судовим наказом від 02 лютого 2024 року відповідач є платником аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу). Відповідач є працездатною особою і має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Відповідно до заяви від 15 серпня 2024 року позивач [PERSON] (до реєстрації шлюбу 29 червня 2024 року [PERSON] позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності, повідомляє, що змінила прізвище в зв`язку з укладенням шлюбу із [PERSON] .. Відповідно до заяви від 12 серпня 2024 року відповідач [PERSON] позов не визнає, оскільки [PERSON] уклала шлюб з іншим чоловіком, він сплачує аліменти на дитину за своїм бажанням більше ніж визначений розмір аліментів за судовим наказом, заборгованість по аліментам відсутня, позивачем не надано доказів її скрутного матеріального становища, судовий розгляд просить провести за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на 16 серпня 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. \~ \~ \~ \~ Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2021 року, який розірваний рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 01 березня 2024 року, яке набрало законної сили 02 квітня 2024 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем, також відповідач [PERSON] згідно з судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду від 02 лютого 2024 року є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) з 30 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач [PERSON] 29 червня 2024 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , її прізвище після одруження [PERSON] , що підтверджується поданою позивачем копією свідоцтва про шлюб від 29 червня 2024 року. \~ \~ \~ \~Вказані обставини сторонами не заперечуються. \~ \~ \~ \~Позивачем пред`явлений позов про стягнення аліментів на своє утримання, як дружини, до досягнення дитиною сторін трирічного віку. \~ \~ \~ \~Положеннями ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 82 СК України передбачено загальні підстави для припинення права одного з подружжя на утримання. Згідно з указаною нормою право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги або що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Отже, наведені підстави для припинення права одного з подружжя на утримання можна поділити на дві групи: до першої належать підстави, за наявності яких право на утримання припиняється автоматично, до другої - підстави, за якими право на утримання припиняється лише за рішенням суду відповідно до встановлених судом обставин. Відповідно до ст.85 СК України право дружини на утримання, передбачене ст.84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. З наведеного вище слідує, що у ч.3 ст.82 СК України передбачено загальні підстави припинення права одного з подружжя на утримання, а в окремих нормах СК України, зокрема ст.85, закріплені спеціальні підстави, внаслідок яких право одного з подружжя на утримання припиняється. Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.82, 85 СК України можна зробити висновок, що право дружини, у тому числі колишньої, на утримання, передбачене ст.84 СК України, припиняється у разі: реєстрації нею повторного шлюбу; припинення можливості чоловіка (колишнього чоловіка) надавати матеріальну допомогу; смерті одного з подружжя (колишнього подружжя); припинення вагітності; народження дитини мертвою; передачі дитини на виховання іншій особі; досягнення дитиною відповідного (трьохрічного або шестирічного) віку; виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини; смерті дитини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 29 червня 2024 року, тобто нею зареєстрований повторний шлюб, що унеможливлює її утримання згідно із ст.ст.82, 84, 85 СК України, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову не встановлені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: dismissed