Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

18.04.2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 334762,18 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №501296206. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа - Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, перерахувавши відповідачці обумовлену в договорі суму. Проте, [PERSON] , умови договору не виконує, та не здійснює погашення заборгованості. В зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 18.08.2023 року у неї утворилася заборгованість в розмірі 334762,18 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 226 091,62 грн., заборгованості по відсотках - 95 093,70 грн. Ухвалою суду від 23.04.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути без представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст. ст. 4, 5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 - 527 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626, ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.\~1048\~ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що 17.02.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №501296206. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язувався надати відповідачці кредит, а відповідачка зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. У випадку не виконання відповідачкою умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, перерахувавши відповідачці обумовлену в договорі суму. Відповідачка, в свою чергу, не виконала умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 05.07.2023 року АТ «Сенс Банк» направив на адресу [PERSON] досудову вимогу, щодо виконання договірних зобов`язань, в якій останню було повідомлено про заборгованості за кредитним договором№501296206 від 17.02.2021 року станом на 20.06.2023 року в розмірі 322536,65 грн. Однак, відповідачка не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором та своєчасно не повернула АТ «Сенс Банк» кредитні кошти, що свідчить про ухиляння від виконання зобов`язань по кредитному договору та надає право позивачу на дострокове повернення кредиту. Станом на 18.08.2023 року за кредитним договором №501296206 від 17.02.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 334762,18 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 226 091,62 грн., заборгованості по відсотках - 95 093,70 грн. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка належним чином умови договору кредитного договору №501296206 від 17.02.2021 року не виконувала, кредит в установлені строки його повернення не повернула, а тому заборгованість у розмірі 334762,18 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача в сумі 5021,43 грн.

Outcome: approved