Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Представник позивача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та [PERSON] укладено договір користування електричною енергією №8204104 від 20 серпня 2003 року, а [PERSON] проживає за вказаною адресою, тобто, відповідачі є споживачами послуг електропостачання і мають зобов`язання сплачувати за спожиту електричну енергію, спричинені збитки. Під час технічної перевірки\~стану електричних\~приладів обліку\~і електроустановок\~у відповідачів\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що проводилась\~12\~червня 2023\~року,\~згідно з\~пп.\~«б» п.\~8.4.2\~ПРРЕЕ було\~виявлено розкрадання\~електричної енергії\~-\~самовільнепідключення електроустановок та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL (алюмінієвим дротом) 2*4 мм2 від ввідних дротів до струмоприймачів будинку відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. При включенні навантаження імпульси відсутні, спожита електроенергія лічильником не враховується. Порушення продемонстровано споживачу. За результатами перевірки 12 червня 2023 року було складено акт про порушення №Дн 005113, яким зафіксовано, що відповідачі розкрадають електричну енергію, оскільки змонтована схема без облікового підключення, тобто електрична енергія споживається без обліково. Акт про порушення [PERSON] підписати відмовилась, своїх зауважень чи спростувань щодо виявленого без облікового підключення не внесла. Відповідно до акту про порушення [PERSON] було запрошено на комісію з розгляду акту про порушення, яка була призначена на 22 червня 2023 року, а також направлено поштою відповідачам запрошення на комісію. Відповідачі двічі не з`явились на засідання комісії 22 червня 2023 року та 20 липня 2023 року, заяв про перенесення і неможливості бути присутніми не подавали, тому 20 липня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення №Дн 005113 від 12 червня 2023 року та прийнято рішення провести нарахування спричинених збитків в сумі 55\~844,04 грн., про що було складено протокол про нарахування №60/23 і 28 липня 2023 року відповідачам поштою було направлено протокол, розрахунок, рахунок на оплату та досудову претензію. Оскільки по теперішній час відповідачі свої зобов`язання з оплати вартості необлікованої електричної енергії не виконують, представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 55\~844,04 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року позовну заяву було прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, також виклик відповідачів здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, однак заперечень проти позову суду не представили, відзив не надали. 04 вересня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 серпня 2003 року між ВАТ «Енергопостачальна компанія» Дніпрообленерго» та [PERSON] було укладено договір №8204104 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14-16). В матеріалах справи також наявна копія паспорту громадянина України [PERSON] , який було надано посадовим особам позивача під час технічної перевірки та складання акту про порушення (а. с. 17). Матеріалами справи підтверджено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 12 червня 2023 року, було виявлено порушення, передбачене п. 2.3.3. ПРРЕЕ, що відповідає п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*4 мм2 від ввідних дротів до струмоприймачів будинку, відкрито виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. При включенні навантаження імпульси відсутні, спожита електроенергія лічильником не враховується. Порушення продемонстровано споживачу та складено акт про порушення №Дн 005113 від 12 червня 2023 року, в якому було зазначено про дату розгляду вказаного акту комісією 22 червня 2023 року, а [PERSON] відмовилась від підпису, про що засвідчено підписом свідка у вказаному акті (а. с. 10). З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2023 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №Дн 005113 від 12 червня 2023 року, до складу якої входили уповноважені представники позивача, було прийнято рішення перенести засідання на 20 липня 2023 року у зв`язку з неявкою споживача, що підтверджується протоколом №51/23 від 22 червня 2023 року (а. с. 9). Також судом встановлено, що 20 липня 2023 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення №Дн 005113 від 12 червня 2023 року, до складу якої входили уповноважені представники позивача, без присутності відповідачів, було прийнято рішення виконати нарахування згідно з пунктом 8.4.13 за формулою 8 ПРРЕЕ виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення, та допустимого струму, який може ними протікати за період з 12 грудня 2022 року по 12 червня 2023 року в розмірі 55\~844,04 грн. за 9\~225,58 кВт*г (а. с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2023 року відповідачам на адресу: [ADDRESS] було направлено супровідний лист №35451/1001 від 20 липня 2023 року разом з протоколом засідання комісії №60/23 від 20 липня 2023 року, досудовою претензією, розрахунком (а. с. 4-7, 18-19). При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо задоволення досудової претензії та сплати суми по акту за порушення. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються нормами Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», та приписами вказаних Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 березня 2018 року №312. Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Частиною 3 статті 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Суд вказує, що акт про порушення ПРРЕЕ №Дн 005113 від 12 червня 2023 року є належним, достатнім та допустимим доказом порушення відповідачами ПРРЕЕ. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 січня 2020 року у справі №910/17955/17. Підпунктом 5 пункту 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку. Пунктом 8.4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави. Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 12 грудня 2022 року по 12 червня 2023 року за 182 дні, згідно з п. 8.4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а тому загальна сума завданих збитків становить 55\~844,04 грн. (а. с. 7). Таким чином, враховуючи, що факт прихованого самовільного підключення з порушенням системи обліку до мереж позивача підтверджено належним, достатнім, допустимим доказом, та зважаючи на те, що порушень як при складанні акту про порушення ПРРЕЕ, так і при його розгляді комісією судом не встановлено, а визначення обсягу та вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення, зазначеного в акті про порушення ПРРЕЕ проведено відповідно до діючого законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову і стягнення суми заподіяних відповідачами збитків, оскільки вони будучи споживачами електроенергії, допустили його без облікове використання, чим завдали збитки позивачу на суму 55 844,04 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в сумі 3 028 грн., тобто по 1 514 грн. з кожного, оскільки судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України та відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку. Також згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7 000 грн., що підтверджуються договором №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08 січня 2021 року, який укладений між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та АО «Перший радник»; додатковими угодами до нього; актом №16/205/1884/24-ДнЕМ наданих послуг за період з 18 грудня 2023 року по 16 квітня 2024 року за договором про надання правової допомоги №210-ДЕ від 08 січня 2021 року, складеним 16 квітня 2024 року, який містить перелік наданих послуг та їх загальну вартість на суму 7 000 грн. (а. с. 63-65, 69-76). Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 7 000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, та без участі відповідачів, які будучи належним чином повідомленими судом, але не з`явились до суду, отже вказана справа не відноситься до складних справ. Однак, беручі до уваги, що рішенням суду позов було задоволено в повному обсязі, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і вважає, що необхідно зменшити розмір стягнень з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу до суми 5 000 грн., яка відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі. Оскільки витрати\~на правничу\~допомогу також\~відносяться до\~складу судових\~витрат,\~які не\~є зобов`язанням\~в розумінні\~ст.\~509\~ЦК України,\~отже відсутні\~підстави для\~стягнення їх\~на підставі\~ст.\~543\~ЦК України\~в солідарному\~порядку,\~а тому\~звідповідачів на користь позивача підлягають стягненню в сумі 5 000 грн., тобто по 2 500 грн. з кожного.

Outcome: approved