Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] через представника адвоката Тоцьку А.О. упідсистемі\~"Електронний\~суд"\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить поділити між сторонами транспортний засіб марки Део Ланос, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом виділення у власність [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію своєї частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль у сумі 62\~200 грн, а також стягнути з відповідачки понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 25.11.2011 Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.10.2020, яке набрало законної сили 10.11.2020, шлюб між сторонами розірвано. Підчас перебування у шлюбі позивач з відповідачкою відкрили депозитний рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на якому були розміщені кошти, закумульовані з грошових подарунків від близьких родичів та друзів їх спільній дочці [PERSON] , [INFO] . За спільною згодою подружжя, ці кошти мали залишатись на депозитному рахунку до повноліття їх доньки та періодично поповнюватись за рахунок інших грошових подарунків та коштів батьків. Проте, всупереч волі подружжя, відповідачка, в серпні 2019 року, перебуваючи в шлюбі з позивачем, таємно від останнього привласнила ці кошти, шляхом одноосібного таємного закриття рахунку та зняття всіх грошових коштів, які в той момент там знаходились, а це 3400 доларів США, що еквівалентно 124 440,00 грн, згідно офіційно встановленого НБУ курсу долара відносно гривні, який складає станом на 05.10.2023 36.6 грн за 1 долар США та придбала 15.05.2020 автомобіль марки Део Ланос, державний номер [NUMBER] . Оскільки відповідачка самовільно розпорядилась спільними грошовими коштами подружжя, шляхом придбання та реєстрації на власне ім`я автомобіля, то позивач має право на отримання компенсації половини вартості такого автомобіля, що еквівалентна половині з усієї суми грошових коштів, що були фактично викрадені відповідачкою та використані у власних корисливих цілях, а це 3400 доларів США/2 = 1700 доларів США, що еквівалентно 62\~220 грн, згідно офіційно встановленого НБУ курсу долара відносно гривні, який складає станом на 05.10.2023 36.6 грн за 1 долар США. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2023, справу розподілено судді Ковальовій Т.Г. Ухвалою судді 23.10.2023 позовну заяву направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова 14.11.2023 справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.12.2023, справу розподілено судді Ковальовій Т.Г. Ухвалою судді 14.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Ніжинського міськрайонного суду від 28.12.2023 № 207/637/23, відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з припиненням повноважень судді Ковальової Т.Г. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023, справу розподілено судді Карпусю І.М. Ухвалою судді 30.01.2024 справу прийнято до свого провадження, призначено судове\~засідання. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала, про розгляд справи сповіщалася. У судовому засіданні 21.06.2024 представник позивача адвокат Тоцька А.О. позов підтримала та за її клопотанням оголошено перерву для надання можливості подати докази про вартість спірного автомобіля. У судовому засіданні 23.07.2024 представник позивача адвокат Тоцька А.О. позов підтримала, уточнивши вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача 1132 доларів США, що становить половину ринкової ціни автомобіля, та за її клопотанням оголошено перерву для виконання вимог щодо надіслання додаткових доказів іншій стороні. У судове засідання 20.08.2024 представником позивача подано клопотання про продовження розгляду справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами у судовому засіданні 20.08.2024 не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з продовженням розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що відповідачка повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судові засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.11.2011 по 10.11.2020, що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.10.2020, яке набрало законної сили 10.11.2020 (а.с. 5-7). У період перебування в шлюбі на підставі договору, укладеному у ТСЦ 7441, за відповідачкою 15.05.2020 зареєстровано транспортний засіб Daewoo Lanos, 2007 року виготовлення, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (а.с.61, 71). Ринкова вартість даного транспортного станом на 23.07.2024 становить 2264 долари США (а.с. 80). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Частиною першою статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (стаття 71 СК України). Згідно з ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації, правові висновки про що викладені у постановах Верховного Суду від 03.02.2020 у справі N 235/5146/16-ц (провадження N 61-37616 св 18); від 03.06.2020 у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18); від 30.09.2020 у справі N 552/1514/19 (провадження N 61-21084 св 19). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст.183 ЦК України). Відповідачкою не подано відзиву на позов, не наведено заперечень, що спірний автомобіль набутий за час шлюбу у спільну сумісну власність з позивачем за спільні кошти, як і рівність їх часток у праві власності на нього, та щодо його вартості, заявленою позивачем. Відповідачка не надала інших документів про вартість автомобіля, призначити проведення судової автотоварознавчої експертизи не клопотала. Враховуючи вищевикладене, презумпцію рівності часток, суд дійшов висновку про те, що спірний автомобіль перебуває у спільній сумісній власності сторін. Він зареєстрований за відповідачкою, перебуває у її користуванні. Позивач просить виплатити йому компенсацію вартості його частки у вказаному праві, ураховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, постійно перебуває у фактичному користуванні відповідачки, та з урахуванням інтересів кожного з подружжя з відповідачки [PERSON] , незалежного від її згоди, на користь позивача згідно з вимогами статей 60, 61, 70, 71 СК України підлягає стягненню з [PERSON] грошова компенсація належної [PERSON] частки у спільному майні подружжя, яка становить половину ринкової вартості автомобіля 46 793,37 грн (2264$ визначена у доларах США ринкова вартість станом на 23.07.2024 х 41,3369 офіційно встановленого НБУ курсу долара відносно гривні станом на 23.07.2024 = 93586,74 грн / 2 = 46 793,37 грн). Поділ спільного сумісного майна має наслідком припинення правового режиму спільної сумісної власності на майно, та оскільки спірний автомобіль підлягає поділу шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача компенсації 1/2 частки його вартості, відповідачка набуває на автомобіль, який зареєстрований на неї, право особистої приватної власності, що підлягає визнанню за рішенням суду про поділ сумісного майна. Оскільки предметом позову є поділ автомобіля, що перебуває у спільні сумісній власності подружжя, а відтак обов`язок того з співвласника, який після поділу набуває особисту приватну власність на автомобіль, щодо компенсації вартості частки іншому співвласнику виникає на підставі закону, норм СК України, підстави для стягнення половини вартості автомобіля у іноземній валюті доларах США, відсутні. Дане зобов`язання не є договірним, у якому б сторони самі визначили виконання зобов`язання у іноземній валюті. Доводи про необхідність визначення валюти стягнення, виходячи з валюти депозиту подружжя, є безпідставним як через недоведеність даних обставин, так і з огляду на те, що поділу підлягає майно подружжя, що перебувало у спільній сумісній власності на час розірвання шлюбу, предметом позову є поділ автомобіля, а не коштів на депозитному рахунку. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. У позові заявлено вимогу про стягнення грошової компенсації частки позивача у праві спільної сумісної власності на автомобіль у сумі 62\~200 грн. Письмових заяв щодо зменшення позовних вимог подано не було. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 75% (46793,37 : 62 200 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 805 грн 20 коп. (1073,60 х 75%). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial