Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У квітні 2024 року представник ПАТ «МТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № R05756/2020 від 25.08.2020р. у розмірі 104 950,68 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що між позивачем та [PERSON] 25.08.2020р. було укладено договір про споживчий кредит R05756/2020, відповідно до умов якого банк надав відповідачу споживчий кредит у сумі 100 000,00 грн., зі сплатою щомісячно за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% річних та комісію у термін до 23.08.2023. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредиту у розмірі 100 000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов `язань за договором про споживчий кредит № R05756/2020 від 25.08.2020р., станом на 29.03.2024р. у позичальника - [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 104 950,68 грн. , яка складається з 45 624,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8 , 33 грн.-заборгованість за відсотками; 59 317, 78 грн. - заборгованістю за комісією. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Встановлено, що 25.08.2020р. між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № R05756/2020,, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії на рахунок в розмірі 100 000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою щомісячно за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% річних (фіксована процентна ставка), строком до 23.08.2023р. Згідно п. 1.2 договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною. Пунктом 1.3 договору встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит на виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 23.08.2023. Відповідно до п. 1.6 договору, проценти за користування кредитом сплачуються на рахунок, вказаний у п. 1.4 цього договору щомісяця згідно графіку платежів виходячи із розміру процентної ставки, визначеної у п. 1.1 даного кредитного договору. Після закінчення передбаченого цим договором строку, на який надається кредит, проценти нараховуються виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення кредиту, які позичальник сплачує щомісяця, у дату платежу і в день фактичного повного погашення кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості - в день фактичного погашення кредиту. Для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та 360 календарних днів у році. Згідно п. 1.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються, щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником на рахунок вказаний у п. 1.4. цього кредитного договору і відповідно до умов цього кредитного договору. З виписик по особовим рахункам з 25.08.2020 по 29.03.2024р. [PERSON] користувалась коштами наданими ПАТ «МТБ Банк». Відповідно до розрахунку боргу за кредитним договором заборгованість, станом на 29.03.2024р., відповідача становить 104 950,68 грн. , яка складається з 45 624,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8, 33 грн.-заборгованість за відсотками; 59 317, 78 грн. - заборгованістю за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення щодо сплати процентів міститься у додатку до договору, що є невід`ємною його частиною. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідачка, у порушення умов кредитного договору, суму заборгованості не сплачує. Відповідачка не спростувала обставини невиконання умов договору із позивачем. Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved