Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач), через свого представника\~ - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича\~(далі - Представник позивача, Адвокат)\~звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі\~-\~АТ «Райффайзен\~Банк»,\~Відповідач 1) та [PERSON] (далі [PERSON] , Відповідач 2,), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Київський обласний Державний нотаріальний архів (далі - Третя особа), в якому просить ухвалити рішення, яким скасувати обтяження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у приватній власності [PERSON] , [INFO] , яке міститься в Державному реєстрі Іпотек за реєстраційним номером обтяження: 2075914, тип обтяження: іпотека. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Л.В. 05.02.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 284. При внесенні відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, позивачу було повідомлено, що на вказаний житловий будинок приватним нотаріусом Ющенко Г.В. було зареєстровано обтяження нерухомого майна, а саме: тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження 2075914, підстава обтяження: договір іпотеки, ВСВ 728092-ВСВ728095, 10.06.2005, реєстр №2258 та дане обтяження стосується [PERSON] . Вказане обтяження помилково не було знято нотаріусом під час посвідчення договору міни житлового будинку, а для вирішення даної проблеми позивачу було рекомендовано звернутися до нотаріальної контори. На сьогодні діяльність приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Галини Василівни припинена, а всі справи передано до Київського обласного Державного нотаріального архіву. Листом від 05.02.2024 року Київський обласний Державний нотаріальний архів у наданні належним чином завіреної копії договору іпотеки відмовив, посилаючись на нотаріальну таємницю. АТ «Райффайзен Банк» 05.02.2024 року надав відмову у наданні інформації, посилаючись на банківську таємницю. При зверненні до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. з проханням зняти зазначене обтяження, позивачу в усній формі було відмовлено, так як нотаріус не вчиняв жодних нотаріальних дій стосовно спірного житлового будинку та відсутній оригінал договору іпотеки. Після чого нотаріус запропонував позивачу звернутися до адвоката та суду для захисту її майнових прав. Саме з цих підстав позивач змушена звернутись з позовом до суду. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Шурубора В.І. про витребування доказів, зокрема, ухвалено витребувати з: Київського обласного\~Державного нотаріального\~архіву договору\~іпотеки,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Іванківського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Ющенко\~Г.В.,\~10.06.2005\~року,\~за реєстром\~№ 2258\~та документи,\~на підставі\~яких було\~посвідчено вказаний\~договір;\~Акціонерного товариства\~"Райффайзен\~Банк":\~інформацію (довідку)\~чи було\~погашено кредит,\~який отримав\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ідентифікаційний номер:\~ [NUMBER] ,\~для купівлі\~житлового будинку\~по [ADDRESS] ,\~а також\~інформацію щодо\~наявності у\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~індентифікаційний номер:\~2726411158,\~будь-якої\~іншої заборгованості\~перед АТ\~"Райффайзен\~Банк" /а.с. 18-19/. 25.06.2024 року на виконання ухвали суду від 22.05.2024 року АТ "Райффайзен Банк" через систему "Електронний Суд" надіслав до суду заяву, якою повідомив про відсутність заборгованості за Кредитним договором №014/2576/82/14029 від 10.06.2005 р. позичальником якого є [PERSON] , ідн № [NUMBER] , забезпеченням за яким є житловий будинок по [ADDRESS] . Також, повідомив, що станом на 24.06.2024р. клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) не має діючих кредитів в АТ «Райффайзен Банк» (відсутні діючі кредитні договори, що укладені ним особисто у якості позичальника). Додатково надали Довідку про стан Кредиту №014/2576/82/14029 від 10.06.2005 р., де зазначено про те, що заборгованість за Кредитним договором №014/2576/82/14029 від 10.06.2005р. виданим АТ «Райффайзен Банк» відсутня /а.с. 51-98/. 08.07.2024 року на виконання ухвали суду від 22.05.2024 року Київський обласний державний нотаріальний архів надіслав суду витребувані документи: копію договору іпотеки від 10.06.2005 року за реєстровим № 2258, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Г.В. та документів на підставі яких він посвідчувався /а.с. 105-117/. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23 липня 2024 року, яке було перенесено на 02 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача /а.с. 118/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені вчасно. Позивач [PERSON] її представник - адвокат Шурубор В.І. у судове засідання не з`явилися, у своїх вимогах просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги викладені в позовній заяві підтримують та просять їх задовольнити. Представник АТ\~«Райффайзен Банк» звернувся до суду із заявою, якою повідомив про відсутність заборгованості за Кредитним договором №014/2576/82/14029 від 10.06.2005 р. позичальником якого є [PERSON] , ідн № [NUMBER] , забезпеченням за яким є житловий будинок по [ADDRESS] . Також, повідомив, що станом на 24.06.2024р. клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) не має діючих кредитів в АТ «Райффайзен Банк» (відсутні діючі кредитні договори, що укладені ним особисто у якості позичальника). Додатково надали Довідку про стан Кредиту №014/2576/82/14029 від 10.06.2005 р., де зазначено про те, що заборгованість за Кредитним договором №014/2576/82/14029 від 10.06.2005р. виданим АТ «Райффайзен Банк» відсутня. Просять суд розглядати справу за відсутності представника АТ "Райффайзен Банк". Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник Третьої особи, Київського обласного Державного нотаріального архіву звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Також, на виконання ухвали суду надано копію договору іпотеки від 10.06.2005 року, за реєстровим № 2258 та документів на підставі яких він посвідчувався. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, сторони в поданій позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідачі позов визнали, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Л.В. 05.02.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 284 /а.с. 5-6/. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2023 року, номер інформаційної довідки: 346865023, зареєстровано обтяження: іпотека за реєстраційним номером 2075914, зареєстровано: 10.06.2005, реєстратором: Приватний нотаріус Ющенко Г.В., підстава обтяження: договір іпотеки, ВСВ 728092-ВСВ 728095, 10.06.2005, приватний нотаріус Ющенко Г.В., реєстр №2258, об`єкт обтяження: домоволодіння, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН: 10869081, іпотекодержатель: Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль», іпотекодавець: [PERSON] , код [NUMBER] /а.с. 8/. Обставини щодо повного погашення заборгованості по кредитному договору №014/2576/82/14029 від 10.06.2005, укладеному між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») та [PERSON] , підтверджено в письмових поясненнях АТ «Райффайзен Банк» від 25.06.2024, а також Довідкою про стан Кредиту №014/2576/82/14029 від 10.06.2005 р., де зазначено про те, що заборгованість за Кредитним договором відсутня /а.с. 51-54/. Отже, зареєстрована на спірний житловий будинок іпотека вважається припиненою, що підтверджується іпотекодержателем АТ «Райффайзен Банк». Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та не може вільно розпорядитися своєю власністю через наявність обтяження у вигляді іпотеки. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності. За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про виключення майна з опису від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року № 364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року, відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 6 постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяжень є в тому числі визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. На сьогодні діяльність приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Галини Василівни припинена, а всі справи передано до Київського обласного Державного нотаріального архіву. При зверненні до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. з проханням зняти зазначене обтяження, позивачу в усній формі було відмовлено, так як нотаріус не вчиняв жодних нотаріальних дій стосовно спірного житлового будинку та відсутній оригінал договору іпотеки. Листом від 05.02.2024 року Київський обласний Державний нотаріальний архів у наданні належним чином завіреної копії договору іпотеки відмовив, посилаючись на нотаріальну таємницю. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Судом встановлено, що заборона на майно порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що з метою усунення обставин, які перешкоджають позивачу реалізувати у встановленому законом порядку свої права щодо розпорядження належним йому на праві власності майном, беручи до уваги відсутність підстав для продовження обтяження на майно і неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просив судовий збір, який сплачений ним при подачі вказаного позову, залишити за ним, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідачів на користь позивача не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved