Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області у справі №185/3818/22, що набрало законної сили 20.09.2022 р. [INFO] у шлюбі у сторін народився старший син - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. [INFO] у сторін народився молодший син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Оболонським районним умісті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Після припинення шлюбних відносин діти залишилася проживати разом з позивачкою і знаходиться на її утримані. Позивачка зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований у Приватному акціонерному товаристві "ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ "ШАХТАР" (ДОНЕЦЬК)" на посаді асистента головного тренера «Шахтаря» U19, колишній футболіст, має високі доходи, працездатний, не має проблем зі здоров`ям, не має інших аліментних зобов`язань, має у власності нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS] ; трикімнатну квартиру [ADDRESS] ; майнові права на квартиру проектний номер [ADDRESS] ; майнові права на квартиру проектний номер [ADDRESS] . шестикімнатну квартиру [ADDRESS] . Посилаючись на те, що вона фактично самостійно несе всі витрати пов`язані з утриманням дітей, позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. У судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника позивачки про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заяву в якій висловив свою позицію щодо поданого позову та обставин викладених в ньому. Зокрема позивач зазначив, що приблизно в квітні 2022 року позивачка за його згоди вивезла їх спільних з позивачкою дітей - [PERSON] , [PERSON] до Республіки Польща. Проте, через деяких час позивачка вже без його згоди перевезла дітей до Республіки Білорусь. На даний час діти постійно проживають в Республіці Беларусь і, переважно, виховуються дідом і бабою (батьком та матір`ю позивачки). Позивачкадуже часто приїжджає в Україну, залишаючи дітей на своїх батьків. Однак у зв`язку з припиненням дипломатичних відносин між Україною і Республікою Беларусь, а також у зв`язку з дією на території України воєнного стану, протягом останніх років відповідач не може вільно відвідувати дітей на території недружньої держави. Спілкування з дітьми позивачка істотно обмежує, вимагаючи, щоб відповідач попередньо погоджував з нею телефонні дзвінки дітям. Відтак, на цей час у відповідача немає реальної можливості виховувати дітей, приймати активну участь у їх фізичному і духовному розвитку. Проте, не дивлячись на позицію позивачки, відповідач бажає приймати участь в утриманні своїх дітей. Тому, відповідач не заперечую проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області у справі №185/3818/22, що набрало законної сили 20.09.2022 р. У шлюбі у сторін народилося двоє синів. [INFO] у шлюбі у сторін народився старший син - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. [INFO] у сторін народився молодший син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Оболонським районним умісті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Після припинення шлюбних відносин дитина залишилася проживати разом з позивачкою, що стороною відповідача в ході розгляду справи не заперечувалось. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 11 січня 2024 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, суд вважає необхідним присудити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та визнання позову відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Оскільки судом задоволено позов а позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved