Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом, поданим представником [PERSON] , до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020 у розмірі 37\~818,63 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №218740564 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого останній отримав кредит на суму 19\~100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути такий та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого, з урахуванням додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, та витягу з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2021 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №218740564 на суму заборгованості 35\~296,22 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого, а також з урахуванням додаткових угод №2 від 03.08.2021, №3 від 30.12.2022 та витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача на суму заборгованості 37\~818,63 грн. 04.08.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020 на суму заборгованості 37\~818,63 грн., з яких: 17\~639,28 грн. заборгованість за кредитом, 20\~179,35 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 01.03.2024 позивач скерував [PERSON] повідомлення про намір стягнути заборгованість, однак такий лист залишено відповідачем без реагування, відтак наявна перед позивачем заборгованість, що становить 37\~818,63 грн., підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.03.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи. При цьому, вказана кореспонденція скеровувалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання останнього, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач, в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вважається таким, якому вручено судове рішення. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.04.2024 клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія Ейс» Тараненка А.І. про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ «ТАСКОМБАНК» первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують списання коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ 38569246) та зарахування їх на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зокрема банківську виписку, що підтверджує переказ грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] та/або платіжні доручення/інструкції на підтвердження переказу грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] . Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.05.2024 клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія Ейс» Тараненка А.І. про витребування доказів задоволено частково, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Код ЄДРПОУ: 38569246) та зарахування на картковий рахунок-маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період 29.12.2020-01.01.2021 у сумі 19100,00 грн; (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення №3E4CDCC5-03CD-4538-BB02-32425C58BAF3 від 29.12.2020, в задоволенні решти вимог заяви відмовлено. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При дослідження доказів, судом встановлено наступне. 29.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №218740564 у формі електронного документа у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4GJ55, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 19\~100,00 грн. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, а також згідно з витягом з реєстру прав вимоги №128 від 06.04.2024, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, а також згідно з витягом з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020. 04.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 04/08/23-01, на підставі якого, включно з актом прийому-передачі реєстру боржників, позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020. Встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало умова кредитного договору, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 19\~100,00 грн., шляхом переказу грошових коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 29.12.2020, а також наданою на ухвалу суду про витребування доказів інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 20.05.2024. Водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020 належним чином не виконував, у зв`язку із чим, згідно з розрахунком, наданим позивачем, в останнього наявна заборгованість у розмірі 37\~818,63 грн., з яких: 17\~639,28 грн. заборгованість за кредитом, 20\~179,35 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умовах, що передбачені кредитним договором, останнім не надано, так само як не спростовано розміру заборгованості за кредитним договором, зазначеного позивачем, а також не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Зважаючи на наведене, суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок як належний доказ розміру наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. 01.03.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» скерувало відповідачу [PERSON] повідомлення про необхідність погасити наявний розмір заборгованості, однак такий лист залишено останнім без відповідного реагування. Таким чином, з урахуванням презумпції правомірності правочину, беручи до уваги те, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, в добровільному порядку ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, не погашає заборгованість, будь-яких доказів повернення коштів чи спростування розрахунку позивача не надав, таким чином суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №218740564 від 29.12.2020 у розмірі 37\~818,63 грн. є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зважає на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що стороною позивача у позовній заяві заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано наступні докази: договір надання правничої допомоги №22/02/24-01 від 22.02.2024, додаткову угоду від 20.05.2024 до договору надання правничої допомоги №22/02/24-01 від 22.02.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 20.05.2024, протокол погодження вартості послуг до договору надання правничої допомоги №22/02/24-01 від 22.02.2024. Відповідно до принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. Беручи до уваги викладене, з урахуванням того, що вказаний спір відноситься до категорії малозначних справ, його ціну, те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що стороною позивача заявлено клопотання, зважаючи на кількість поданих представником позивача процесуальних документів, суд, зважаючи на співмірність розміру витрат, прийшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3\~000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України. Окрім цього, суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст. ст. 512, 514, 525, 526, 610, 626, 628, 639, 638, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved