Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

07.06.2024 адвокат Рикун А.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в обґрунтування якої зазначав наступне. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гуляйпільского районного суду Запорізької області від 01.07.2011 року шлюб між сторонами розірвано і починаючи з 2014 року [PERSON] не проживає разом із дочкою, її вихованням не займається, останнє відоме місцезнаходження матері місто Донецьк. [PERSON] самостійно займається вихованням доньки та фактично проживає разом із донькою за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту самостійного виховання дитини, [PERSON] необхідно для оформлення соціальної допомоги та можливості здійснення місця реєстрації дитини. З огляду на вказане, представник заявника адвокат Рикун А.В., просив встановити факт, який має юридичне значення, а саме що [PERSON] самостійно виховує та утримує дитину дочку [PERSON] , [INFO] , без участі матері - [PERSON] . 11.06.2024 ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі та її призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 09 год. 30 хв. 26.06.2024 р., яке в подальшому було відкладено на 10 год. 00 хв. 24.07.2024 р., 14 год. 00 хв. 13.08.2024 р. та 10 год. 00 хв. 30.08.2024 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав повноваження на представництво його інтересів в суді своєму представнику адвокату Рикуну А.В. Заінтересована особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Пологівського району Запорізької області в особі служби у справах дітей, в судове засідання також не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Заяву [PERSON] підтримав в повному обсязі. З огляду на вказані обставини, суд вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність вказаних осіб. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Рикун А.В. підтримав заяву та просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] самостійно виховує та утримує дитину дочку [PERSON] без участі матері [PERSON] . При цьому, додатково пояснив, що з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав заявник не звертався. Необхідність встановлення даного факту заявнику потрібно для того, щоб здійснити реєстрацію місця проживання дитини та можливого звернення до відповідних органів для нарахування соціальних виплат. Заслухавши представника заявника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм оцінку, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні норми закону викладені і в ст. ст. 15, 16 ЦК України. Згідно зі ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Виходячи з роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 18 листопада 2006 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, під актовим записом № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2007 року народження Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю, - [PERSON] (а.с. 14). 01 липня 2011 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано (а.с. 25-26). Зі змісту довідки № 254 від 14.05.2024 року виданої виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради вбачається, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] , [INFO] , яку виховує, утримує та забезпечує одноособово. Громадянка [PERSON] з 2014 року по теперішній час, перебуває в місті Донецьк, та участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON] , не приймає (а.с. 13). Виходячи з довідки Комунального закладу «Опорний заклад загальної середньої освіти «Престиж» Гуляйпільської міської ради № 01-30/432 від 27 травня 2024 року, [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається у 11-А класі вказаного навчального закладу. Надає уваги створенню умов для її дистанційного навчання, цікавиться навчальними успіхами і розвитком дитини, підтримує тісний зв`язок зі школою (а.с. 18). Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції). Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Вимогами ст.\~150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 СК України). Статтею 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як визначено в ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як визначено в частинах 1-3 статті 157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Таким чином, діючим законодавством передбачено, що утримувати дитину до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків і у разі ухилення одного з батьків від виконання батьківських обов`язків, ці обставини є підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Водночас, як зазначив представник заявника в судовому засіданні, [PERSON] з позовом про позбавлення [PERSON] , батьківських прав щодо їх спільної дитини [PERSON] , 2007 року народження, не звертався. Навіть всупереч цього, надав суду докази, які свідчать про спілкування матері з дитиною (а.с. 54-59). Крім того, на думку суду, взагалі є не зрозумілою правова природа цього факту, що має юридичне значення, - факт самостійного виховання та утримання дитини, а посилання представника заявника про необхідність встановлення такого факту для оформлення соціальної допомоги та можливості здійснення місця реєстрації дитини, суд вважає сумнівними та такими, що вирішуються в інший, позасудовий порядок. Отже, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed