Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

09 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 08 липня 1989 року у виконавчому комітеті Корналовицької сільської ради Самбірського району Львівської області, відповідний актовий запис №18. Позивач вказав, що у сторін неповнолітніх дітей немає, подружжя з 2000 року, тобто більше двадцяти років, проживають окремо, оскільки відповідачка постійно проживає за кордоном, та взагалі не спілкуються. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливим, оскільки шлюб існує формально та суперечить його інтересам (а.с.1-2,17-18). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 27 червня 2024 року о 09 год. 30 хв. (а.с.11,15), який було відкладено на 22 серпня 2024 року на 09 год. 30 хв. у зв`язку із відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про розгляд справи та судових документів (а.с.22). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, (а.с.23), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій ним до суду, зазначив, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, прохає розірвати шлюб між сторонами та провести розгляд справи без його участі (а.с.25). Відповідачу [PERSON] копія ухвали\~про відкриття\~провадження від\~30\~квітня 2024\~року разом\~з повідомленнямпро\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи та копією позовної заяви з додатками було направлено за її зареєстрованим місцем проживання (а.с.10), однак поштовий конверт повернуто на адресу суду не врученим адресату із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.16,20-21). Разом з тим, відповідач [PERSON] відповідно до вимог\~ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті\~суду (а.с.24). Відтак, виходячи з викладеного, відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в позовній заяві, та у додатковій заяві, поданій ним до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб, виданного повторно, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 08 липня 1989 року у виконавчому комітеті Корналовицької сільської ради Самбірського району Львівської області, про що 08 липня 1989 року складено відповідний актовий №18 (а.с.4,19). Позивачем у позовній заяві вказано, що від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають (а.с.1-2,17-18). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружжя з 2000 року проживають окремо один від одного, відповідач постійно проживає за кордоном, сторони між собою не спілкуються. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим, оскільки шлюб існує формально (а.с.1-2,5-6,17-18,25). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надала, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] за змістом позову та додаткової письмової заяви, поданої до суду, письмово прохав позов задовольнити та наполягав на розірванні шлюбу (а.с.1-2,17-18,25). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляла. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4,19). Разом з тим, відповідач [PERSON] не зверталась до суду з письмовим клопотанням про відновлення їй дошлюбного прізвища. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved