Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 10 квітня 2024 року надійшов вищевказаний позов, згідно якого представник позивачки адвокат Задорожна Олена Володимирівна просила визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, що розташована на території Лиманської територіальної громади Роздільнянського району Одеської області, загальною площею 3,7002 га, кадастровий номер 5123985300:01:001:0579, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Стислий виклад позиції позивачки. У 1997 році позивачка одружилась із [PERSON] (далі спадкодавець). [INFO] спадкодавець помер, після чого відкрилась спадщина, яка складається із двух земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки із кадастровим номером 5123985300601:001:0580 та 5123985300:01:001:0579, яку спадкодавець прийняв у спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка як спадкоємець першої черги звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 11 травня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку із кадастровим номером 5123985300601:001:0580. Поряд з цим, приватний нотаріус роз`яснив, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку із кадастровим номером 5123985300:01:001:0579 є неможливим, оскільки наявні розбіжності у документах, а тому рекомендувала позивачці звернутись до суду. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», про причини неявки суду не повідомив. Процесуальні дії у справі. 11 квітня 2024 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 37 38). 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43 - 44). 29 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 100 - 101). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 13). [INFO] у віці 44 років помер [PERSON] , про що 29 березня 2022 року складено відповідний актовий запис № 292 (а.с. 14). Спадкоємцем після смерті спадкодавця є позивачка, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 15 - 16). 11 травня 2023 року приватний нотаріус Курако Ксенія Леонідівна видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця на земельну ділянку із кадастровим номером 5123985300601:001:0580, спадкова справа № 56/2022, зареєстровано в реєстрі за № 515 (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 111/2010, зареєстровано в реєстрі за № 2-1760, на підставі заповіту, після смерті [PERSON] , спадкодавець отримав у спадок права на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом серії РН № 714930 (а.с. 20). Разом з цим, згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Одеській області, згідно наявних у Відділі Книг реєстрції державних актів, за [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії РН № 714930 за № 85 від 15 травня 2002 року, однак інформація про отримання сертифікату спадкодавцем відсутня (а.с. 28), а тому нотаріусом 2 листопада 2023 року було видано лист позивачці про необхідність оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку через суд (а.с. 29). Вказані фактичні обставини підтвержуються витребуваними копіями спадкових справ після смерті [PERSON] (а.с. 50 67), та [PERSON] (а.с. 68 87). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Стаття 41 Конституції України\~визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець за життя заповіт не склав, а тому має місце спадкування за законом. Згідно статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є спадкоємцем першої черги, оскільки вона до смерті спадкодавця перебувала у зареєстрованому з ним шлюбі. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна правова позиція викледена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19. Як встановлено судом, у позивачки існуть перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку права на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки наявні розбіжності та невідповідність вимогам щодо Державної реєстрації права власності. Диспозиція статті 2 ЦПК України регламентує, що\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі встановлених обставин, а також оскільки оформити в нотаріальному порядку право власності на земельну ділянку є неможливим, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved