Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 76889,96 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та моральної шкоди, завданої їй протиправною відмовою у виплаті страхового відшкодування, в розмірі 3000,00 грн. Проте, 03.05.2024 позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути страхове відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 76889,96 грн, моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, завдану протиправною відмовою у виплаті страхового відшкодування, а також пеню, інфляційні витрати та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування, розраховані з 20.02.2024 по день ухвалення судом рішення у даній справі. Позов мотивований тим, що [INFO] в с.Талалаївка Ніжинського району трапилася дорожньо-транспортна пригода, де [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Р-67 не впорався з керуванням та в`їхав у металевий відбійник, внаслідок чого [PERSON] , перебуваючи в салоні даного автомобіля в якості пасажира, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та у зв`язку з цим у період з 21.07.2023 по 14.08.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні, а з 15.08.2023 по 07.11.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Прилуцька ЦМЛ». За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №12023270300000976 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «Оранта» за полісом №215246255. Після завершення лікування позивачка звернулася до ПАТ «HACK «Оранта» із заявою від 17.11.2023 про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у виді ушкодження здоров`я, а саме: шкоду, пов`язану з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності та моральну шкоду у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Розмір моральної шкоди, який не покривається страховою виплатою та яку позивачка хотіла стягнути з водія, [PERSON] погодився виплатити їй добровільно, розмір якої вони узгодили в сумі 20000,00 грн та 21.11.2023 [PERSON] отримала від [PERSON] дані кошти. Оскільки шкоду, завдану здоров`ю, зобов`язаний відшкодувати страховик винуватої у ДТП особи, до якого [PERSON] подала відповідну заяву з додатками, то інших претензій до водія у позивачки не було і вони з ним примирися, тому ухвалою від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області закрив кримінальне провадження №12023270300000976, звільнивши [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою. Копія вищевказаної ухвали була направлена в ПАТ «HACK «Оранта», але після цього страхова компанія повідомила [PERSON] про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що завдану їй у ДТП шкоду у повному розмірі відшкодував водій [PERSON] . У відповідь позивачка направила в ПАТ «HACK «Оранта» вимогу про виплату відшкодування та надала копію написаної нею розписки про отримання від водія коштів, виключно в рахунок відшкодування непокритої страхуванням моральної шкоди. Однак листом від 02.02.2024 ПАТ «HACK «Оранта» повторно повідомила [PERSON] про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування, оскільки вважає, що водій уже в повному розмірі відшкодував їй всю шкоду. У зв`язку з протиправною відмовою відповідача у виплаті їй страхового відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю, позивачка і змушена була звернутися до суду з відповідною заявою. 29.02.2024 до суду надійшов відзив від ПАТ НАСК «Оранта», згідно з яким представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що згідно з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023, яка набрала законної сили, завдану шкоду позивачці було компенсовано винуватцем ДТП в процесі їхнього примирення, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.п.33-34). 07.03.2024 до суду надійшло письмове пояснення представника третьої особи [PERSON] , - адвоката Денисенка С.В., в якому він підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, а також зазначив, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» за полісом №215246255 та у встановлений законом строк водій повідомив про ДТП свого страховика. За фактом ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №12023270300000976 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а за результатами розслідування стосовно [PERSON] до суду був направлений обвинувальний акт. У підготовчому судовому засіданні потерпіла [PERSON] пред`явила до обвинуваченого [PERSON] цивільний позов про відшкодування витрат на лікування в сумі 17380,65 грн та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. Після цього [PERSON] пояснив [PERSON] , що його відповідальність застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», а тому саме страховик має здійснювати відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю, та моральну шкоду у межах 5 % від суми відшкодування шкоди, завданої здоров`ю. Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди, який мав бути відшкодований страховиком, потерпілу не влаштовував, тому обвинувачений та потерпіла домовились, що обвинувачений відшкодує їй моральну шкоду, яка не покривається страховиком за договором страхування. Розмір відшкодування моральної шкоди, який мав сплатити безпосередньо водій, сторону узгодили в сумі 20000,00 грн. Для отримання відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, та 5% від цієї суми на відшкодування моральної шкоди, потерпіла мала звернутися до страховика ПАТ НАСК «Оранта», з яким у водія був укладений договір страхування. Так, 21.11.2023 на виконання цієї домовленості [PERSON] сплатив [PERSON] 20000,00 грн в рахунок відшкодування виключно моральної шкоди, яка не покривається страховиком, а [PERSON] написала йому розписку про отримання цих коштів. Оскільки шкоду, завдану здоров`ю потерпілої, та моральну шкоду в межах 5% від розміру відшкодування шкоди, завданої здоров`ю потерпілої, за договором страхування зобов`язаний відшкодувати страховик, то інших претензій безпосередньо до водія у потерпілої не було і сторони примирилися. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 суд закрив кримінальне провадження №12023270300000976 та звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою. Таким чином, водій застрахованого транспортного засобу [PERSON] відшкодував потерпілій в ДТП [PERSON] лише моральну шкоду і лише в тому розмірі, що не покривається страховим відшкодуванням. Шкоду, завдану здоров`ю потерпілої, та моральну шкоду, яка має бути відшкодована страховиком, водій [PERSON] не відшкодовував. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц та від 14.12.2021 у справі №147/66/17, згідно з яким основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Тому, на переконання представника [PERSON] , відмова відповідача ПАТ НАСК «Оранта» у здійсненні страхового відшкодування безпідставна та протиправна (а.п.57-59). 31.05.2024 до суду надійшло додаткове пояснення від ПАТ НАСК «Оранта», в якому представник відповідача зазначив, що за аналогією права (закону) можуть в даному випадку бути застосовані зміни серед договірних правовідносин під час дії правового режиму воєнного стану, які відображені у Законі від 15.03.2022 №2120-ІХ, яким внесено низку змін до Цивільного кодексу України, а також законів «Про банки та банківську діяльність», «Про споживче кредитування» та «Про іпотеку». Під час воєнного стану та протягом 30 днів після його закінчення (скасування) кредитор суттєво обмежується в правах. Зокрема, він не вправі: збільшувати відсоткову ставку (виняток - коли змінна відсоткова ставка закріплена договором); нараховувати штрафи, пені, 3 % річних, інфляційні втрати або накладати інші види відповідальності в разі прострочення внесення платежів; вимагати погашення боргу в повному обсязі або ще гірше - достроково (коли в договорі передбачені певні конкретні строки погашення). У зв`язку з чим, заявлені у позові вимоги щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та інші штрафні санкції не підлягають до задоволення (а.п.68). В судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що станом на 03.09.2024 відповідач жодних розрахунків з нею не провів, період прострочення склав 197 днів (з 20.02.2024 по 03.09.2024 включно), у зв`язку з чим станом на 03.09.2024 загальний розмір майнових вимог за позовом становить 96816,88 грн, з яких: страхове відшкодування шкоди, заподіяної її здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розміром 76889,96 грн; моральна шкода в розмірі 5000,00 грн, завдана протиправною відмовою у виплаті страхового відшкодування; пеня в розмірі 11360,76 грн, інфляційні втрати в розмірі 2321,17 грн та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1244,99 грн (а.п.77), на підтвердження чого позивачка додала відповідні розрахунки (а.п.79-80). Представники відповідача та третьої особи на розгляд справи не з`явилися також, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але подали заяви до суду, в яких просили провести розгляд справи за їхньої відсутності (а.п.68, 72). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася 21.07.2023 в с.Талалаївка Ніжинського району, де [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Р-67 не впорався з керуванням та в`їхав у металевий відбійник, внаслідок чого [PERSON] , перебуваючи в салоні даного автомобіля в якості пасажира, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та у зв`язку з цим у період з 21.07.2023 по 14.08.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні, а з 15.08.2023 по 07.11.2023 перебувала на амбулаторному лікуванні у КНП «Прилуцька ЦМЛ, що підтверджується копією довідки №438 (а.п.9). Відповідно до копії довідки Благодійного Єврейського Фонду №139 від 07.11.2023, розмір заробітної плати соціального робітника БЄФ «Хасде Естер» [PERSON] за період роботи з травня по червень 2023 згідно з індивідуальним графіком роботи складає: середньоденна заробітна плата 623,87 грн, середньомісячна заробітна плата - 13413,27 грн (а.п.10). Згідно з копією витягу щодо перевірки чинності внутрішнього страхування полісу №215246255, страхова компанія - ПАТ НАСК «Оранта», по транспортному засобу - «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , станом на 21.07.2023 поліс був діючий (а.п.20). З копії цивільного позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вбачається, що позивачкою в межах кримінального провадження №12023270300000976 від 21.07.2023 за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, був поданий цивільний позов, за яким вона просила стягнути з нього майнову шкоду в розмірі 117380,65 грн та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн (а.п.16-17). Відповідно до копії розписки [PERSON] від 21.11.2023 вона отримала від [PERSON] 20000,00 грн в рахунок повного відшкодування моральної шкоди, що не покривається страховиком завданої їй водієм [PERSON] внаслідок ДТП від 21.07.2023, у зв`язку з чим вона матеріальних та інших претензій до нього не має (а.п.18). З копії клопотання [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою вбачається, що він 21.11.2023 разом з потерпілою [PERSON] звертався до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з відповідним клопотанням, посилаючись на те, що він примирився з потерпілою та повністю відшкодував їй шкоду, яка підлягає відшкодуванню саме водієм (а.п.19). Відповідно до копії ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 (провадження №1-кп/740/436/23) суд закрив кримінальне провадження №12023270300000976 та звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою, оскільки він відшкодував їй шкоду, яка підлягає відшкодуванню саме водієм (а.п.25-26). Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 17.11.2023, вона зверталася до ПАТ НАСК «Оранта» щодо виплати їй страхового відшкодування шкоди, заподіяної їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ушкодженням здоров`я, а саме: шкоду, пов`язану з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності та моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (а.п.11). Відповідно до копії листа у справі №23-25-94658 ПАТ НАСК «Оранта» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 (провадження №1-кп/740/436/23), де суд закрив кримінальне провадження №12023270300000976 та звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілою, де також товариством було зазначено, що [PERSON] добровільно повністю відшкодував [PERSON] завдану їй шкоду, спричинену внаслідок ДТП, що сталася 21.07.2023, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування (а.п.13). З копії вимоги про виплату страхового відшкодування від 05.01.2024 вбачається, що [PERSON] повторно зверталася до ПАТ НАСК «Оранта» та просила виплатити їй страхове відшкодування за шкоду, завдану в ДТП, яка підлягає відшкодуванню саме страховиком, посилаючись на те, що ні про яке повне відшкодування усієї завданої шкоди в ухвалі Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 (провадження №1-кп/740/436/23) не йдеться. Водій не відшкодовував і не зобов`язаний відшкодовувати шкоду, пов`язану з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності та моральну шкоду у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, оскільки це обов`язок страховика відповідно до укладеного з водієм договору страхування (у межах страхової суми). Також [PERSON] зазначила, що відмова у виплаті їй страхового відшкодування є протиправною і у разі не здійснення перегляду свого рішення вона матиме право стягувати страхове відшкодування у судовому порядку (а.п.14). Відповідно до копії листа №09-02-17/1244 від 02.02.2024 ПАТ НАСК «Оранта» повторно відмовило [PERSON] , посилаючись на те, що оскільки судом встановлено відшкодування шкоди винуватцем, а саме винуватець страхував свою відповідальність за збитки, завдані потерпілим, то підстав платити ще і страховій компанії немає (а.п.15). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), то така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим Законом визначається забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Аналізуючи викладені вище норми права та фактичні обставини даної справи суд констатує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.07.2023, автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта», страховий поліс №215246255, а тому ПАТ «НАСК «Оранта» має відшкодовувати потерпілій [PERSON] заподіяну їй матеріальну шкоду в межах ліміту відповідальності. Відповідно до вимог ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно із ч.2 ст.24 Закону мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Згідно із ст.25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що шляхом надання належних та допустимих доказів позивачка довела ту обставину, що у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень вона перебувала на лікуванні КНП «Прилуцька ЦМЛ» загалом протягом 110 днів (з 21.07.2023 по 14.08.2023 - стаціонарне лікування, з 15.08.2023 по 07.11.2023 - амбулаторне лікування), тому страхове відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розміром 76889,96 грн беззаперечно підлягають стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта». Окрім цього, безпідставна відмова у виплаті страховиком страхового відшкодування [PERSON] , як потерпілій від дій застрахованої особи, окремо завдало позивачці моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню безпосередньо страховиком на загальних підставах. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні моральної шкоди суд враховує характер та обсяг як фізичних, так і психологічних страждань, яких зазнав позивач, внаслідок отриманих ним травм, а також тяжкість вимушених змін у його житті, викликаних досить тривалим періодом перебування на лікуванні. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювана. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15, у якому ВПВС вказала про наявність у потерпілого права на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з не отриманням вчасно страхової виплати. Судом було встановлено, що водій [PERSON] не відшкодовував позивачці шкоду, пов`язану з її лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності та моральну шкоду у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, оскільки це обов`язок страховика відповідно до укладеного з водієм договору страхування (у межах страхової суми), а тому відповідач шляхом неправильного трактування змісту судового рішення, а саме: ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2023 у справі №740/6453/23 (провадження №1-кп/740/436/23) намагається ухилитися від виконання своїх зобов`язань за договором страхування, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, яка була завдана відповідачем шляхом затягування виплати страхового відшкодування позивачці беззаперечно підлягає до задоволення, виходячи з принципу справедливості, розумності та пропорційності. Отже, на підставі викладеного вище з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода розміром саме 5000,00 грн, та страхове відшкодування у розмірі - 76889,96 грн, а також пеня в розмірі 11360,76 грн, інфляційні втрати в розмірі 2321,17 грн та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1244,99 грн на підставі зроблених позивачкою розрахунків (а.п.79-80), які визнані судом вірними та допустимими. На підставі викладеного, ст.23, 1167, 1187 ЦК України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved