Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» через свого представника, [PERSON] , звернулося до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 січня 2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача АТ «Райффайзен Банк» подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст.\~128\~ЦПК України у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст.\~131\~ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2024 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-R0-82-121311645 від 28.12.2021 року, за яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 130 545, 64 гривень до 28.12.2027 року (72 місяці) під фіксовану процентну ставку - 34,90 % річних, а Позичальник зобов?язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов?язання в порядку та строки, визначенні договором. На підставі п. 1.2. Заяви-Договору, Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім?я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.3. Кредитор зобов?язався надати Позичальнику кредит в сумі - 130 545, 64 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі Банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на поточний рахунок Клієнта, зазначений у п. 1.2. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Заяви-Договору сумі на Картковий рахунок за реквізитами емітованого до нього Платіжної картки (далі - КР); б) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через поточний рахунок в Дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу). Банк виконав свої зобов?язання, надавши Відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок у сумі 130 545,64 гривень 28.12.2021 року. Згідно умов п. 3.1. Кредитного договору, сторони встановили, що проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником Кредитору у складі Щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, розраховується, виходячи з процентної ставки, передбаченої пункт ом 2.3. Заяви-Договору - за ставкою 34,90 % річних. Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). В подальшому, у зв?язку із несплатою Відповідачем у процесі кредитування відсотків такі прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Таке збільшення суми кредиту не супроводжувалося видачою кредитних коштів Позичальнику (відображено у Розрахунку заборгованості у рядках «Реструктуризація» та «Капіталізація» починаючи з 27.02.2022 року). Зазначена реструктуризація проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт Позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на Відповідача шляхом обміну СМС повідомленнями із Відповідачем відповідно до п.1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджених Правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013 р, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті Позивача. Згідно п. 1.5 Правил Банк має право проводити реструктуризацію зобов?язань Клієнта за Кредитом (зміну умов Кредиту). Реструктуризація проводиться Банком відповідно до внутрішніх документів Банку з рахуванням рівня платоспроможності і кредитоспроможності Клієнта, стану виконання Клієнтом визначених Заявою зобов?язань за Кредитом, а також інших обставин, які впливають на виконання Клієнтом зобов?язань за Кредитом. Також, 20.07.2023 року між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-121311645 від 28.12.2021 року, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну з 20.07.2023 р. умов погашення кредиту, а саме: викладено у новій редакції графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрах унок сукупної вартості Кредиту у додатках до даної додаткової угоди. Даною угодою також було врегульовано існуючу заборгованість строк сплати якої настав шляхом збільшення суми кредиту на суму заборгованості по процентам. Отже, з укладенням Заяви-Договору із Додатком № 1 та додаткової угоди до неї у Позичальника виник обов?язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами Договору. Проте, всупереч вимогам п. 3.2. та п. 3.3. Заяви-Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов?язання, не здійснював щомісячно погащення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, в силу зазна чених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено вимогу про виконання боргових зобов?язань за Кредитним договором за вих. №114/5-285944 від 01.11.2023 року, надавши можливість останньому добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена Позичальнику засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», однак у визначені Кредитором строки не виконана, заборгованість повернуто так і не було. Станом на 01.11.2023 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Заявою-Договором складає 209 297 грн. 98 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі - 190367,62 грн., яких прострочено 1 440,26 грн.; заборгованість за відсотками у сумі - 18 930, 36 грн, з яких прострочено відсотків 15 835, 97 грн. Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Виходячи з вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.1,2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст.\~526-530,\~610-612,\~623,\~625 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). В даному випадку відповідач, [PERSON] , уклала кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк» в письмовій формі, однак не виконав умови кредитного договору, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а також не надав відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, відтак, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 209 297 грн. 98 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі - 190367,62 грн., яких прострочено 1 440,26 грн.; заборгованість за відсотками у сумі - 18 930, 36 грн, з яких прострочено відсотків 15 835, 97 грн.. Окрім того, у зв`язку із задоволенням позову на підставі вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 3139 грн. 47 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved