Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 27 липня 2023 року представник позивач, діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у м. Херсоні померла [PERSON] , яка на момент смерті була власником квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, у якому визначила коло спадкоємців, серед яких є [PERSON] .. Про наявність цього заповіту [PERSON] обізнана не була, дізналась лише у липні 2023 року та звернулась із відповідною заявою до нотаріуса, який відмовив останній у вчиненні відповідної нотаріальної дії через пропуск строку, визначеного законодавцем для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, оскільки необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропущення позивачем строку на прийняття спадщини і надання їй додаткового строку для реалізації спадкових прав. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернулася до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідачів. 16 листопада 2023 року представник Херсонської міської ради Херсонської області Рузаєв Роман Валентинович подав до суду заяву за змістом якої просить розглянути справу без участі представника відповідача, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Відповідачем [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] відзиву на позов не подано, про судовий розгляд справи повідомлялась належним чином. Будь-яких заяв про відкладення судового засідання чи про неможливість його проведення у відсутності відповідача до суду не надходило. Про причини не вчинення відповідних процесуальних дій повідомлень до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.09.2023 року. 16 листопада 2023 року представник Херсонської міської ради Херсонської області Рузаєв Роман Валентинович подав до суду заяву за змістом якої просить розглянути справу без участі представника відповідача, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 19.12.2023 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 11.04.2024 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. 27.06.2024 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 року до участі у справі залучено співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] .. 07.08.2024 року представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу\~до судового\~розгляду по суті на 05.09.2024\~року. У судове засідання позивач не з`явився, у раніше поданій заяві від 09.07.2024 року просив справу вирішити без її участі. 05.09.2024 року адвокат Руденко М.М. діючи в інтересах позивача на підставі ордеру подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Херсонської міської ради Херсонської області Рузаєв Р.В. у раніше поданих заявах просив про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] відзиву на позов не подавала, про судовий розгляд справи повідомлялась належним чином. Будь-яких заяв про відкладення судового засідання чи про неможливість його проведення у відсутності відповідача до суду не надходило. Про причини не вчинення відповідних процесуальних дій суду не повідомлялось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду учасників справи на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 16 липня 2014 року [PERSON] , [INFO] склала Заповіт відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно зазначене у заповіті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 22.08.2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 22.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено відповідний актовий запис № 363, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 27.12.2019 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, про що 27.12.2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено відповідний актовий запис №141 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 02.10.2021 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 02.10.2021 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 409, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 22.11.2021 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №1782 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 01.03.2023 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №2498 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до інформації №14-04-10/3033 від 23.05.2024 року Департаментом адміністративних послуг Херсонської міської ради виданої на запит адвоката Руденко М.М., [PERSON] , [INFO] дійсно проживала і була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по теперішній час. Інформація щодо реєстрації інших осіб, крім [PERSON] за вказаною адресою відповідно до відомостей реєстру територіальної громади, відсутня. Згідно до відмітки у паспорті громадянки України [PERSON] , [INFO] , серійний номер [NUMBER] , виданого 24.01.2001 року Снігурівським РВУМВС України в Миколаївській області, місце проживання останньої з 08.01.1992 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 18.12.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Кличановської С.І. з усною заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Листом роз`ясненням за №315/01-16 від 18.12.2023 року приватний нотаріус ХМНО Кличановська С.І. повідомила [PERSON] про неможливість вчинення відповідної нотаріальної дії у зв`язку із пропуском [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №75176142 від 18.12.2023 року про заведення спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , інформація відсутня. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1261 передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . [PERSON] на час смерті спадкодавця зі спадкодавцем не проживала та за адресою місця реєстрації спадкодавця зареєстрованою не була. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом із наданих до суду матеріалів та доказів, [PERSON] 18.12.2023 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , однак із пропуском шестимісячного строку визначеного законом для подання заяви. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач після смерті спадкодавця набув право на прийняття спадщини за заповітом. Однак в силу необізнаності про його існування не мала підстав для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Аж доки не дізналась про існування заповіту, а дізнавшись про його існування звернулася 18.12.2023 року до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак вже із пропуском шестимісячного строку, передбаченого законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця(заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, не розподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття(відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті(ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Таким чином, враховуючи необізнаність спадкодавця про наявність заповіту та те що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного, у тому числі і на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суд, вважає ці обставини такими, що свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved