Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності. Свій позов обґрунтовує тим, що 05.01.2022 року між нею та її подругою [PERSON] , укладено договір довічного утримання (догляду), згідно умов якого остання передала, а вона прийняла у власність квартиру [ADDRESS] та зобов`язалася забезпечувати утриманням та доглядом довічно на умовах договору. Зазначений договір вони уклали у простій письмовій формі, яким досягли згоди за всіма його положеннями та мали його засвідчити нотаріально до 01.04.2022 року, однак з початком військової агресії та військовими діями не встигли цього зробити. Вказує, що вона з сім`єю постійно допомагала подрузі фінансово, вважали її членом своєї родини, жінка була присутня на всіх святах та родинних подіях. Зазначає, що 08.12.2023 року [PERSON] не вийшла на зв`язок, не відчиняла двері, а 09.12.2023 року за допомогою працівників поліції вони потрапили у квартиру, де останні констатували факт її смерті. В подальшому, вона з сім`єю організували похорон [PERSON] , оплатили усі послуги ритуальної служби, а після похорону оплатили усі борги за квартиру та внески. Крім того, на даний час вона оплачує комунальні послуги за помешкання, замовила пам`ятник на могилу померлої. Вважає, що нею у повному обсязі були виконані умови договору довічного утримання, вона сумлінно виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, однак нотаріально вони не встигли його посвідчити у зв`язку з військовою агресією та смертю [PERSON] . Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати дійсним договір довічного утримання, укладений 05.01.2022 року між нею та [PERSON] , а також визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши представлені письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 05.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), згідно умов якого остання передала, а позивач прийняла у власність квартиру [ADDRESS] та зобов`язалася забезпечувати утриманням та доглядом довічно на умовах договору (а.с. 12-15). З матеріалів справи слідує, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Також, як з`ясовано в судовому засіданні, [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , але спадкоємці на вказане майно відсутні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду вказала, що була знайома з [PERSON] і у 2022 році вона повідомила, що є договір довічного утримання. Також зазначила, що [PERSON] з [PERSON] були як сестри. Інших близьких родичів не було. З показань свідка [PERSON] слідує, що у [PERSON] були проблеми зі здоров`ям, а [PERSON] їй допомагала, завжди була з нею на зв`язку, підтримувала матеріально, допомагала на дачі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду вказав, що у 2010 році одружився із дочкою [PERSON] , яка ще раніше була знайома з [PERSON] . Його теща постійно допомагала останній, робила ремонт у її квартирі. Крім того, 05.01.2022 року вони уклали договір довічного утримання, але нотаріально не посвідчили, бо розпочалася війна, а стан [PERSON] погіршувався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] була особою похилого віку та їй давно і добре допомагала [PERSON] . [PERSON] була дуже задоволена допомогою [PERSON] . З показань свідка [PERSON] слідує, що його матір і вони були як родичі з [PERSON] , допомагали їй фінансово, фізично, морально. Саме з ініціативи [PERSON] був укладений договір довічного утримання 05.01.2022 року, оскільки остання хворіла і тому запропонувала. При цьому, вона обіцяла сама посвідчити договір і все зробити, однак померла. Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~744\~ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ст.\~745\~ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.\~220\~ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220\~ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Отже, законом передбачено можливість у судовому порядку визнати дійсним договір, який не було нотаріально посвідчено внаслідок ухилення однієї сторони від вчинення відповідної дії. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови №\~9\~від 06\~листопада 2009\~року «Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~визнання правочинів\~недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220\~ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640\~ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів та показів свідків, суд приходить до висновку про те, що між позивачем та померлою [PERSON] 05.01.2022 року був укладений договір довічного утримання, який містить усі істотні умови встановлені законом для даного договору, відбулося його повне виконання, але одна сторона даного договору ухилилася від його нотаріального посвідчення. При цьому, судом з`ясовано, що [PERSON] ухилилася від нотаріального посвідчення договору з об`єктивних причин, а саме: військовою агресією та початком воєнних дій на території України, а в подальшому - погіршенням стану її здоров`я. На даний час можливість нотаріального посвідчення вказаного договору довічного утримання втрачена у зв`язку зі смертю [PERSON] . \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за можливе на підставі ст.\~220\~ЦК України визнати дійсним укладений 05.01.2022 року договір довічного утримання, а також визнати за позивачем право власності на нерухоме майно зазначене у даному договорі.

Outcome: approved