Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення боргу за кредитними договорами та просить стягнути з відповідача: -за\~договором позики\~№77264351\~від 17.10.2021\~суму заборгованості\~в розмірі\~31324,58\~грн.,\~з яких: 13950,00\~грн.\~ заборгованість\~за основною\~сумою боргу, 17374,58 грн. - заборгованість за відсотками; -за кредитним договором №17651-11/2021 від 22.11.2021 суму заборгованості в розмірі 19012,50 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12512,50 грн. - заборгованість за відсотками; -за кредитним договором № 187979 від 29.12.2021 суму заборгованості в розмірі 1731,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 731,00 грн. - заборгованість за відсотками; -за кредитним договором №582011559 від 30.08.2021 суму заборгованості в розмірі 72762,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 52762,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього 124830,08 грн., а також судові витрати. Позов мотивовано тим, що 17 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №77264351. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 31324,58 грн., з яких: 13950 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17374,58 грн. - заборгованість за відсотками. 22\~листопада 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 17651-11/2021. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 19012,5 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12512,5 грн. - заборгованість за відсотками. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 187979. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до відповідача у розмірі 1731 грн., з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 731 грн. - заборгованість за відсотками. 30 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 582011559. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників № 171 від 01.02.2022 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582011559. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги, зокрема, до відповідача у розмірі 72762,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 52762 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитних договорів, незаважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 124830,08 грн. Ухвалою суду від 02.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.88). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 90, 99), в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 2-9). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи (а.с. 91-92, 97-98). Згідно з інформації виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 87). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суд іншої адреси. Так, 03.07.2024 року (а.с.91-92), 01.08.2024 року (а.с.97-98) у поштових повідомленнях були проставлені відмітки про те, що адресат [PERSON] відсутній за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , за якою вказана особа є зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.87) та яка не повідомила суду іншої адреси, тобто вказанні дні є днями вручення судової повістки. Крім того, 18.07.2024 року [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення вказаного позову, оскільки матеріали позовної заяви не містять належних та допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які посилається представник позивача, як на підставу позову, а саме: доказів виникнення прав і обов`язків за договорами факторингу, доказів наявності у позивача права грошової вимоги саме до нього, а також доказів на підтвердження факту надання йому кредитних коштів, наявності заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов зазначених договорів. Крім того, відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 05.07.2024 відсутня інформація щодо наявності заборгованості у нього. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю (а.с.93). Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 17 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77264351, відповідно до якого відповідач отримав у позику кошти в розмірі 13950,00 грн., з процентною ставкою в розмірі 1,99% в день, строком на 30 днів, кінцева дата повернення позики 16.11.2021 року та орієнтована реальна річна процентна ставка становить 642,22%. Орієнтована загальна вартість позики 16448,45 грн. (а.с. 10). Договір позики №77264351 від 17.10.2021 року було підписано відповідачем 17.10.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором 7yр07h6m7А (а.с. 10 зворот). Також, 22.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 17651-11/2021, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 6500 грн., строком на 30 днів, тобто до 21.12.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0% (процентів) річних від суми кредитув розрахунку 1,00% (процентів) на добу (а.с.23). Договір про надання фінансового кредиту №17651-11/2021 від 22.11.2021 року було підписано відповідачем 22.11.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором W0601 (а.с. 24). Крім того, 29.12.2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №187979, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1000,00 грн., строк кредиту 14 днів, стандартна процентна ставка 1,9 %, в якому міститься електронний підпис від 29.12.2021 від імені [PERSON] (а.с. 40). Відповідно до паспорта споживчого кредиту (а.с.41) відповідачу надано кредит, сума кредиту 1000 грн., строк кредитування 14 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 46737,43 %, реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою 4649,05 %. 16.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №187979 про надання споживчого кредиту від 29.12.2021 року, за умовами якої був продовжений строк кредиту до 31.01.2022 (а.с.43). Крім того, 30.08.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №582011559 (а.с. 58 зворот-61). Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Кредитна лінія надається строком на 30 днів (п. 1.7. Договору) від дня отримання, а саме до 29.09.2021 року. Згідно з п. 1.9. Договору, сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 91,25 (дев`яносто одна цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,25 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 607,18 (шістсот сім цілих вісімнадцять сотих) процентів річних, що становить 1,66 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. 1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (пункт 4.1 договору). Відповідно до положень п. 4.2. Договору, строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7 договору. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.\~625\~ЦК України (пункт 4.3 договору). Згідно з п. 4.4. Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між сторонами договору в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та\~Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір кредитної лінії №582011559 від 30.08.2021 року підписано відповідачем 30.08.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV6KC99 (а.с.61). Таким чином, вказані кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами. Щодо укладення кредитних договорів в електронному вигляді. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другастатті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України\~«Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікаторомце дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~кредитні договори\~між ТОВ\~«1\~безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~№77264351\~від 17.10.2021\~року,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Інвеструм»\~№17651-11/2021\~від 22.11.2021\~року,\~ТОВ «Селфі\~Кредит» №187979\~від 29.12.2021\~року,\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» №582011559\~від 30.08.2021\~року,\~які є\~фінансовими установами,\~та [PERSON] \~були підписані\~шляхом накладення\~електронного цифрового\~підпису позичальника. Отже, між сторонами були укладені кредитні договори, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису, факт укладання, підписання яких та отримання кредитних коштів за якими, підтвердив й відповідач. Враховуючи вищевикладене, між сторонами було досягнуто\~\~згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитними договорами. Згідно з ч.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514\~ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитним договором» №77264351 від 17.10.2021 року. Так, досліджені судом докази підтверджують укладення кредитного договору №77264351 від 17.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с. 11-12), 28.07.2021 року Додаткова угода №2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.13) та 27.10.2023 року Додаткова угода №12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, відповідно до якого кредитор (ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору до боржників, перелік яких міститься у реєстрі боржників. Згідно з витягу з Реєстру боржників №11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором №77264351 боржник [PERSON] , сума заборгованості разом 31324,58 грн (а.с. 16). Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором від 17 жовтня 2021 року №77264351. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитним договором» №17651-11/2021 від 22.11.2021 року. 22.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №17651-11/2021 (а.с.23-24). 21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" (Фактор) зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК«Інвеструм» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 27-28). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 21092022 від 21.09.2022 до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за кредитним договором № 17651-11/2021 - боржник [PERSON] , сума заборгованості разом 19012 грн. 50 коп. (а.с. 30). Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором від 22 листопада 2021 року №17651-11/2021. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитним договором» №187979 від 29.12.2021 року. 29.12.2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №187979 (а.с.36-40). 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 08012024, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" (Фактор) зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Селфі Кредит» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 46-48). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 08012024 від 08.01.2024 до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право вимоги за кредитним договором № 187979 - боржник [PERSON] , сума заборгованості разом 1731 грн. 00 коп. (а.с. 50). Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором від 29 грудня 2021 року №187979. Щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за кредитним договором» №582011559 від 30.08.2021 року. Так, досліджені судом докази підтверджують укладення кредитного договору №582011559 від 30.08.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України належними\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7\~статті 81 ЦПК України). В тексті позовної заяви позивач посилається на те, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, проте до позовної заяви він наданий не був. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» була укладена Додаткова Угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов якої, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с. 63-65). Пунктом 4.1 Додаткової Угоди № 26 сторони визначили порядок відступлення права вимоги, зокрема, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру права вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не було надано суду Реєстр прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору факторингу від 28.11.2018, хоча в позовній заяві позивач посилається на цей витяг з реєстру боржників № 171 від 01.02.2022, за яким до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582011559. А за відсутності належних доказів переходу права вимоги від\~ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до\~ТОВ "Таліон Плюс" неможливо встановити чи у ТОВ "Таліон плюс" виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582011559 та чи на момент укладення договору факторингу від 20.10.2022 року ТОВ "Таліон Плюс" могло передавати таке право грошової вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ». 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 20102022, відповідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийнятита передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором № 582011559 від 30.08.2021 року перед ТОВ «Таліон Плюс» у зв`язку з укладенням договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Також договір містить перелік додатків: Додаток № 1 форма реєстру прав вимоги; Додаток № 2 форма повідомлення боржника; Додаток № 3 форма акту повернення права вимоги; Додаток № 4 форма надання інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді; Додаток № 5 форма Акту приймання передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді, проте на підтвердження переходу права грошової вимоги із вказаних у додатку документів суду було долучено лише Витяг з Реєстру права вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022, датований 20.10.2022, інших додатків, вказаних у договорі факторингу, матеріали справи не містять. Суд зауважує, що сам по собі Витяг з Реєстру прав вимоги № 2 договору факторингу 20102022 від 20.10.2022 не засвідчує перехід права вимоги до [PERSON] за договором № 582011559 від 30.08.2021 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Також суд зазначає, що на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (укладеного 30.08.2021) ще не існувало, відтак на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року ще не виникло зобов`язання щодо неналежного виконаня умов кредитного договору, яке ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» могло би передати ТОВ «Таліон Плюс». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що є його процесуальним обов`язком, переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором 582011559 від 30.08.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . А саме: відсутні докази, які підтверджують відступлення права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ТОВ «Таліон Плюс», набуття такого права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] ТОВ «Таліон Плюс», й відповідно, наявність права грошової вимоги у позивача до відповідача та у визначеному в позовній заяві розміру заборгованості за договором №582011559 від 30.08.2021, тому відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за вказаним кредитним договором. Щодо виконання взятих зобов`язань за кредитними договорами відповідчем. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.\~\~ При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). Так в даному випадку відповідач за договором позики №77264351 від 17 жовтня 2021 року\~з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» отримав кредитні кошти в сумі 13950 грн; за договором про надання фінансового кредиту\~№ 17651-11\\2021 від 22.11.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» на суму 6500 грн та за догвором про надання споживчого кредиту №187979 від 29.12.2021 року 1000 грн. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Щодо надання відповідачем заяви про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив також й свої заперечення щодо позову, суд зазначає, що така відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України не є заявою по суті справи, виключно в яких учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору. Також відповідачем не було надані й докази на підтвердження обставин, на яких грунтуються його заперечення. Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, отримані в кредит кошти не повернув, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаним договорам, підлягають задоволенню. При цьому, вирішуючи питання про стягнення сум заборгованості за відсотками суд враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Так, за умовами договору №77264351 від 17 жовтня 2021 року\~ укладеного між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було передбачено надання кредиту в розмірі 13950 грн, строком на 30 днів, з процентною ставкою 1,99 % по 16.11.2021 року (а.с.10). Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право на нарахування та стягнення процентів за період визначений кредитним договором користування кредитними коштами, а саме за 30 днів - з 17.10.2021 року по 16.11.2021 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (1,99% на добу) становить 8328,15 (13950*1,99/100*30) грн. При цьому позивачем не надано доказів того, що сторони погодили сплату процентів за неправомірне користування кредитними коштами в разі прострочення боржника. Так укладений договір не містить таких відомостей про розмір та порядок нарахування відсотків за порушення умов договору, з вказанням строків, тощо. За умовами договору про надання фінансового кредиту №17651-11\\2021 від 22.11.2021 року укладеного між з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було передбачено погоджені сторонами такі умови: надання кредиту в розмірі 6500 грн, строком на 30 днів, тобто до 21 грудня 2021 року (п.п. 1.1, 1.2 договору); за користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу (п.1.3.); Тому, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право на нарахування та стягнення процентів за період визначений кредитним договором користування кредитними коштами, а саме 30 днів - з 22.11.2021 року по 21.12.2021 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (1% на добу) становить 1950 (6500*1/100*30) грн. За умовами договору про надання споживчого кредиту №187979 від 29.12.2021 року\~ укладеного між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] було передбачено надання кредиту в розмірі 1000 грн, строком на 14 днів, з процентною ставкою 1,99 % по 12.01.2022 року (а.с.36-40, 41-42). 16.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №187979 про надання споживчого кредиту від 29.12.2021 року, за умовами якої був продовжений строк кредиту до 31.01.2022 (а.с.43, 44-45) та становив 33 дні. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право на нарахування та стягнення процентів за період визначений кредитним договором користування кредитними коштами, а саме за 33 днів - з 29.12.2021 року по 31.01.2022 року, що, виходячи із установленої у договорі процентної ставки (1,99% на добу) становить 627 (1000*1,99/100*33) грн. При цьому,\~в матеріалах\~справи відсутні\~будь-які\~докази,\~які б\~свідчили про те, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою, та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Визначені же умовами договорів проценти за користування кредитом, можуть бути нараховані лише в межах строку кредитування. Після закінчення строку кредитування кредитор має право на застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ч.2 статті 625 ЦК України, проте, таких вимог позивачем заявлено не було. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] процентів за спірними кредитними договорами за користування кредитом, нарахованих, після спливу строку кредитування, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. У зв`язку порушеннями зобов`язань відповідач має заборгованість 32355,65 грн, а саме: -\~за договором\~позики №77264351\~від 17.10.2021\~в сумі\~22278,15\~грн.,\~з\~яких: 13950,00\~грн.\~-\~заборгованість\~за\~основною сумою\~боргу, 8328,15 грн. - заборгованість за відсотками; - за договором про надання фінансового кредиту №17651-11/2021 від 22.11.2021 в сумі 8450 грн., з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1950,50 грн. - заборгованість за відсотками; - за договором про надання споживчого кредиту №187979 від 29.12.2021 в сумі 1627,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 627,00 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, оскільки відповідач не виконує умов кредитних договорів, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договорами платежі, а позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1,2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 25,92 % з розрахунку: 32355,65 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 124830,08 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 25,92 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 784,86 грн з розрахунку: 3028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) х 25,92 % (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 784,86 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial