Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого є дитина син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На теперішній час їх син є повнолітнім, при цьому навчається на першому курсі денної форми навчання у вищому навчальному приватному закладі «Дніпровський гуманітарний університет» зі строком навчання до 2027 року та потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. 15.03.2024 ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник О.Г. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.07.2024 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання передана в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. 24.07.2024 ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Представник відповідача адвокат Монич О.Ю. просив суд задовольнити позовну заяву частково. Зазначив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти протягом часу проживання сина разом з позивачем під час його навчання, за винятком літніх канікул. Також просив суд стягнути аліменти не з часу звернення позивача до суду, оскільки тривалий час справа не розглядалася і не з вини відповідача наразі може виникнути заборгованість, а з часу розгляду справи. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та на тепершній час є студентом першого курсу денної форми навчання у вищому навчальному приватному закладі «Дніпровський гуманітарний університет» зі строком навчання до 2027 року і потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] навчається на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов`язаний та спроможний надавати таку допомогу, є працездатною особою, не заперечує проти стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 28 червня 2026 року, але не пізніше досягнення дитиною 23 років, починаючи стягнення з 13 березня 2024 року. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на зазначене, суд не може погодитися з посиланнями представника відповідача адвоката Монич О.Ю. про стягнення аліментів з іншої дати. Водночас, у разі порушення прав, відповідач не позбавлений права звернутися до суду у встановлений законом спосіб.

Outcome: approved