Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 липня 2012 року, зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1244. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що уклав з відповідачем шлюб, спільних дітей у подружжя не має. З жовтня 2023 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними є неможливим, а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, від останньої надійшло до суду заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просила суд розглядати справу за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 липня 2012 року, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1244. У подружжя спільний дітей не має. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~не заперечила\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн., останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідача на його користь. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі, призначеній до розгляду на 14.08.2024, є дата складення повного судового рішення, а саме 16.08.2024.

Outcome: approved