Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

У травні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючих документів: 1) свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS] , виданого 18.08.1998 державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. на підставі спадкової справи № 511, реєстровий № 6-2488; 2) свідоцтва про право на спадщину за законом після спадкодавця [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , виданого 18.08.1998 державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. на підставі спадкової справи № 511, реєстровий № 6-2490. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Вказані частки квартири належать померлій на підставі двох правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності державного нотаріуса Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. від 18.08.1998, реєстровий № 6-2488, та свідоцтва про право на спадщину за законом державного нотаріуса Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. від 18.08.1998, реєстровий № 6-2490. Однак під час звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої заявнику було відмовлено, оскільки з`ясувалось, що в правовстановлюючих документах прізвище матері заявника зазначено " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть " [PERSON] ". Вказані розбіжності позбавляють його права на оформлення спадщини після померлої, тому заявник звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 06.06.2024 ухвалою судді прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні 22.08.2024, витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Кривенко І.В. відомості (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] , та в разі наявності - матеріали спадкової справи після [PERSON] . Також вищевказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Білоцерківську міську раду. 22.08.2024 представник [PERSON] - адвокат Шевчук Ю.І. звернувся до суду з заявою, в якій просив судовий розгляд справи здійснювати без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, просить долучити до матеріалів справи довідку про місце реєстрації [PERSON] разом з [PERSON] . 22.08.2024 представник [PERSON] - адвокат Кабула І.Ю., подала до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без участі представника, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Білоцерківська міська рада повідомлена про час та місце розгляду справи 14.06.24, що вбачається з наявного у справі зворотного поштового повідомлення. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.1960, актовий запис № 825. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.1997, актовий запис № 002.\~ [INFO] [PERSON] померла у м. Гросс-Ціммерн ФР Німеччина, про що свідчить апостильована копія свідоцтва про смерть S 210/2014. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 18.08.1998 державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. на підставі спадкової справи № 511, реєстровий № 6-2488, 1/2 частка квартири [ADDRESS] , належать [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом після спадкодавця [PERSON] , виданого 18.08.1998 державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Кравець А.В. на підставі спадкової справи № 511, реєстровий № 6-2490, 1/2 частка квартири [ADDRESS] , належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи міститься лист КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" № 2949 від 20.10.2021, відповідно до якого [PERSON] належить 1/2 частка та 1/6 частка вказаної вище квартири, [PERSON] - 1/6 частка квартири та [PERSON] - 1/6 частка квартири. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 77337364 від 14.06.2024, спадкова справа після [PERSON] не заводилась. Листом приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. № 207/02-31 від 08.10.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки відсутні докази належності правовстановлюючих документів на частку в квартирі померлій. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2024 № 357/13212/23 встановлено факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 30.04.2024. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 295/5 від 22.02.2012, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, що в прізвищі спадкодавця наявні розбіжності, зазначені в правовстановлюючих документах, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, при цьому з матеріалів справи вбачається, що вказані розбіжності зумовлені орфографічним посередництвом російського запису прізвища спадкодавця при його міжмовних перетвореннях, що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії та ці перетворення є ідентичними. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] набула право власності на 1/2 та 1/6 частки квартири [ADDRESS] , а заявник прийняв спадщину після її смерті, однак не має змоги оформити її в зв`язку з розбіжністю в документах. Відповідно до роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даній справі суд звертає увагу, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його права на спадкування, при цьому дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана в порядку окремого провадження заява знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом, тому підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved