Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовних вимогах позивач посилається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та відповідачем 25.11.2020 року, було укладено кредитний договір № 5830622. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахував кредитні кошти відповідачу, однак відповідач борг та нараховані відсотки не погасила. 18.05.2021 року ТОВ «ФК «АРАГОН» передав право вимоги за договором ТОВ «ВВС-Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №18.05.2021. Таким чином, представник позивача, посилаючись на умови договору, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито спрощене провадження по справі. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті\~223\~та статей\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей\~174,\~178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178, статтею\~181 ЦПК України. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.\~3,\~4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та [PERSON] було укладено Договір №5830622 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 2800 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 29 днів. 18.05.2021 року між ТОВ "ФК "АРАГОН" та ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №18/05.2021, за яким зокрема передано право вимоги за грошовими зобов`язаннями [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.10.2023 року сума заборгованості відповідача [PERSON] складає 52113,60 грн., з яких: розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги - 10463,60 грн., сума нарахованих відсотків - 41650 грн. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На теперішній час позивач ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" набуло права вимоги за вказаним кредитним договором та оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. При цьому суд погоджується з наведеним стороною позивача розрахунком інфляційних втрат та 3% річних. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надала, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача надані належні докази (договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі послуг, платіжна інструкція тощо), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved