Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просив оголосити його батьком дитини, змінити прізвище на « [INFO] », по батькові - « [INFO] ». Зобов`язати Костопільський відділ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис № 312 від 23.08.2012 року про народження [PERSON] , виключивши із нього відомості про [PERSON] як батька дитини, вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище дитини на « [INFO] », по батькові вказати - « [INFO] ». В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 07 жовтня 2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , мають малолітню дочку [PERSON] , 2017 року народження. Його дружина [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження вказаний [PERSON] , який помер [INFO] . З 2016 року він проживає разом із дружиною [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] , який сприймає його як батька, між ними склалися теплі, дружні стосунки. Він піклується про дитину, займається її вихованням, утримує матеріально, дбає про її інтереси, моральний та фізичний розвиток. З метою створення для дитини гармонійних та стабільних умов для проживання, зростання у повноцінній сім`ї має намір усиновити [PERSON] . Вказує також, що є здоровим та працездатним, вони з дружиною забезпечені житлом та належними умовами, в яких виховуються діти, мають стабільні доходи, він ознайомлений із станом здоров`я дитини, яку бажає усиновити, її матір дала письмову згоду на усиновлення, що також відповідає інтересам самої дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у заяві, просив їх задовольнити. Крім того, пояснив, що малолітній [PERSON] вважає його своїм батьком, оскільки рідного батька не знав, він став опікуватися ним коли дитині виповнилося лише три роки, між ними склалися дружні, теплі відносини. Він любить дитину, піклується про неї, цікавиться навчанням, фізичним та духовним розвитком, проводить з нею дозвілля, забезпечує матеріально. На даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, має стабільний дохід, утримує сім`ю матерально. Вказав, що має намір усиновити [PERSON] з метою його зростання і виховання у повноцінній сім`ї та вважає, що це відповідає інтересам дитини. Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Костопільської міської ради Рівненської області Семещук Н.І. у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала, вважає таким, що відповідає якнайкращим інтересам дитини її усиновлення [PERSON] . Також пояснила, що в сім`ї створені належні умови для проживання та виховання дитини, малолітній [PERSON] сприймає [PERSON] своїм батьком, між ними склалися дружні стосунки. Передбачених законом обмежень щодо можливості заявника бути усиновлювачем не встановлено. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. При цьому пояснила, що з 2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , 2017 року народження. Також має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Близько восьми років [PERSON] опікується її сином [PERSON] , який вважає його своїм батьком. Він займається його вихованням та доглядом, матеріально забезпечує, цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Вважає за доцільне усиновлення ним її малолітнього сина [PERSON] , на що дала свою письмову згоду. Малолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] вважає своїм батьком, іншого батька не знає. Між ними склалися щирі, дружні відносини, заявник піклується про нього, займається його вихованням, забезпечує матеріально. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування Семещук Н.І. , заінтересованої особи [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.10.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.10.2016 року, виданим Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Малолітній [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , його батьком вказаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.10.2015 року, виданим Відділом ДРАЦС Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, серії [NUMBER] , актовий запис про народження № 312 від 23.08.2012 р. З актового запису про народження № 312 від 23.08.2012 р. вбачається, що відомості про батька дитини [PERSON] було внесено за заявою матері та батьком вказаний [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2012 року вбачається, що батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Заявник [PERSON] бажає усиновити малолітнього сина своєї дружини [PERSON] , [INFO] . Він близько десяти років виховує та утримує його, піклується про фізичний та духовний розвиток, ставиться до нього як до власного сина, між ними склалися теплі, дружні стосунки. Дитина називає його батьком, іншого батька малолітній [PERSON] не знає. Висновок про стан здоров`я [PERSON] від 25.07.2024 року, виданий КНП «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради, свідчить про те, що він здоровий, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, може бути усиновлювачем. У довідці Департаменту інформатизації МВС України зазначено, що станом на 25.07.2024 року заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Мати дитини [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву від 25.07.2024 року про надання згоди на усиновлення сина [PERSON] своїм чоловіком [PERSON] . З акту обстеження умов проживання від 29.07.2024 року вбачається, що сім`я [PERSON] та [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі, що по [ADDRESS] , разом із малолітніми дітьми [PERSON] , 212 року народження та [PERSON] , 2017 року народження. Родина забезпечена продуктами харчування, сезонним одягом та взуттям, дітям створені місця для сну та проведення дозвілля. У малолітнього [PERSON] з вітчимом [PERSON] склалися дружні, хороші відносини, дитина називає його татом. Згідно до висновку органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області № 1513/02-10 від 31.07.2024 року, який в судовому засіданні підтримала представник органу опіки та піклування Костопільської міської ради Семещук Н.І., усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Перешкод, визначених ст. 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення [PERSON] , 1985 року народження, громадянином України малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , судом не встановлено. Відповідно до ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Частиною першою статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частинами 1, 3 ст. 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] сприймає заявника своїм батьком, біологічного батька не знав, факт усиновлення усвідомлює та хоче бути усиновленим заявником, про що надав свою письмову згоду, яку також підтримав і в судовому засіданні. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно до ч. 2, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно до ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно до ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. На підставі викладеного, врахувавши стан здоров`я та матеріальне становище заявника, наявність постійного місця проживання та стабільних доходів, його сімейний стан та належні умови проживання, свідоме та відповідальне ставлення до виховання дитини, встановлення між ними дружніх, доброзичливих стосунків, бажання створити для дитини повноцінну сім`ю, а також особу дитини, її вік, стан здоров`я, суд вважає, що заявник виконав всі умови, визначені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Проаналізувавши надані у справі докази у їх сукупності, суд також вважає, що усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини, дає їй можливість зростати у повноцінній сім`ї, гармонії та достатку.

Outcome: approved