Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У грудні 2019 року Київська міська рада звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, визнання противоправним та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Київської міської ради від 09.07.2009 року №870/1926 передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ №912805 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 року у справі №759/10956/13-ц (яке набрало законної сили 08.08.2014 року) позов прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: СТ «Зв`язківець», задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 09.07.2009 №870/1926 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд на [ADDRESS] », визнано недійсним Державний акт від 17.06.2010 серії ЯЖ №912805, зобов`язано [PERSON] повернути на користь Київської міської ради зазначену земельну ділянку. 01.07.2015 року постановою відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ВП [NUMBER] закінчено виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 року у справі №759/10956/13-ц, а саме: в частині зобов`язання [PERSON] повернути на користь Київської міської ради земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.05.2018 року №41184697, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1556834280386. Підставою виникнення права власності є Державний акт серії ЯЖ №912805, виданий 17.06.2010 року Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, довіреність від 21.04.2018 року, витяг з Державного земельного кадастру серія та номер НВ-8000739742018 від 04.03.2018 року, виданий Головним управління Держгеокадастру у м. Києві. 18.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. було посвідчено договір купівлі-продажу №1032, укладений 18.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 19.06.2018 року №41680161, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1556834280386. Позивач вказує на те, що зазначені факти свідчать про намагання фізичних осіб в незаконний спосіб заволодіти землями комунальної власності, які належать територіальній громаді м. Києва згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та земельним кодексом України. Київська міська рада просить визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Запорожець І.Г. про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 21.05.2018 року №41184697 та рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окргу Михайленка С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.06.2018 року №41680161 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати недійсним договір купівлі - продажу від 18.06.2018 року № 1032, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А., та витребувати у [PERSON] земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради. Вирішити питання про розподіл судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Марко Я.Р. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності від 19.06.2018 року №41680161 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності від 21.05.2018 року №41184697 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій. У зв`язку із закінченням повноважень судді Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р., у відповідності до протоколу повтрорного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності від 19.06.2018 року №41680161 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С. А. належним чином засвідчені копії реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності від 21.05.2018 року №41184697 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення реєстраційних дій. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року клопотання представника позивача - [PERSON] про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином завірену копію реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права власності від 21.05.2018 року №41184697 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Витребувано від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), належним чином завірену копію реєстраційної справи, яка включає документи, на підставі яких прийнято рішення та проведено державну реєстрацію права власності від 19.06.2018 року №41680161 на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В іншій частині клопотання відмовлено. На виконання ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано належним чином заірені копіх витребуваних документів реєстраційної справи №1556834280386. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду в судове засідання. Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року позов Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, визнання протиправними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. про державну реєстрацію обтяжень №41184697 від 21.05.2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнано недійсним договір купівлі - продажу №1032 від 18.06.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С. А. про державну реєстрацію обтяжень №41680161 від 19.06.2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Витребувано у [PERSON] земельну ділянку 22а з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 31.05.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Удовиченко Д.Г. подав заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у цивільній справі №759/23091/19. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Удовиченка Д.Г. про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2021 року у цивільній справі №759/23091/19 - задоволено. Скасовано заочне рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2021 у справі за позовом Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, визнання протиправними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат Удовиченко Д.Г. заперечив проти заявлених Київською міською радою позовних вимог, у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що [PERSON] придбав спірну земельну ділянку за відплатним дговором та сплатив за придбання земельної ділянки грошові кошти. Під час укладення договору купівлі - продажу через приватного нотаруса було здійснено усі можливі дії щодо перевірки правомочності набуття права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, відсутності будь - яких заборон, арештів, іпотек, оренди та інше. [PERSON] жодним чином не було відомо про судове рішення Святошинського районного суду, ухвалене у справі №759/10956/13-ц, він є добросовісним набувачем спірної земельної дянки за договором купівлі-продажу та з урахуванням положень ст. 388 ЦК України земельна ділянка не може бути витребувана у нього, оскільки власником цієї земельної дялнки до її приватизації була Київська міська рада, яка добровільно здійснила передачу цієї земельної ділянки, тому остання не вибула з володіння власника поза його волею. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Удовиченка Д.Г. - задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі № 759/23091/19 за позовом Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, визнання протиправними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння, до набрання законної сили рішення у цивільній справі №759/10956/13 за позовом Прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: Садівниче товариство «Зв`яківець», про визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним державного акту. Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №759/10956/13-ц, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року, скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року та ухвалено у даній справі нове судове рішення, яким позов Прокурора Святошинського району м. Києва (Святошинська окружна прокуратура м. Києва) до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: Садівниче товариство «Зв`язківець», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту - залишено без задоволення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року відновлено провадження у даній цивільній справі №759/23091/19. Призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року клопотання представника позивача про закриття провадження в частині позовних вимог відносно відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. - задоволено. Провадження по справі за позовом Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А., [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору, визнання противоправним та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння, в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець Ірини Григорівни - закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України. 29.03.2024 року представником Київської міської ради Глущенком А.В. надіслано клопотання про заміну неналежного відповідача у даній справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка С.А. на трею особу, а також надано позовну заяву у новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2024 року клопотання представника позивача Київської міського ради - Глущенка А.В. про заміну неналежного відповідача на третю особу - задоволено. Залучено до участі у справі №759/23091/19 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича. Замінено процесуальний статус приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича з відповідача на третю особу по справі. У відзиві на позовну заяву Київської мвської ради у новій редакції представник [PERSON] - адвокат Удовиченко Д.Г. просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на обставини, встановлені судами апеляційної та касаційної інстанцій у справі №759/10956/13-ц. Вважає, що оскільки заочне рішення Святошинського районного суду від 08.07.2014, ухвалене у справі №759/10956/13-ц, що стало підставою звернення Київської міської ради до суду із даним позовом, було скасовано судом апеляційної інстанції, тому у позивача відсутні законні підстави для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., про визнання недійсним договору, визнання противоправним та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні по суті спору. Представник позивача Київської міської ради у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з урахуванням поданої 29.03.2024 року позовної заяви у новій редакції, позовну заяву просить задовольнити повністю, судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Удовиченко Д.Г. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним та необгрунтованим, посилаючиь на підставі, викладені у відзиві на позовну заяву. У задоволенні позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог закону, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади, причини неявки суду невідомі. Будь-яких заяв, клопотань від нього до суду станом на день розгляду справи по суті спору не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи (поштові відправлення повернулися на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою») у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від нього до суду станом на день розгляду справи по суті спору не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності зазначених осіб, ураховуючи розумні строки розгляду справи та те, що судом було вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення учасників справи про її розгляд судом. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). У пунктах «а», «б» частини першої статті 12 ЗК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. До розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади (пункт 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Положення статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначають, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку (ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 09 липня 2009 року №870/1926 було затверджено проєкт землеустрою та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Київської міської ради від 09 липня 2009 року № 870/1926 [PERSON] було видано державний акт серії ЯЖ №912805 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Київської міської ради від 14.07.2011 №375/5762 «Про найменування вулиць» [ADDRESS] перейменовано на вулиця Зв`язкінців. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 року у справі №759/10956/13-ц позов Прокурора Святошинського району м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: СТ «Зв`язківець», задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 09.07.2009 №870/1926 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд на [ADDRESS] », визнано недійсним Державний акт від 17.06.2010 серії ЯЖ №912805, зобов`язано [PERSON] повернути на користь Київської міської ради зазначену земельну ділянку. Постановою відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 01.07.2015 року ВП [NUMBER] закінчено виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 року у справі №759/10956/13-ц, а саме: в частині зобов`язання [PERSON] повернути на користь Київської міської ради земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Запорожець І. Г. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.05.2018 року №41184697, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1556834280386. Підставою виникнення права власності є Державний акт серії ЯЖ №912805, виданий 17.06.2010 року Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, довіреність №533 від 21.04.2018 року, витяг з Державного земельного кадастру серія та номер НВ-8000739742018 від 04.03.2018 року, виданий Головним управління Держгеокадастру у м.Києві. 18.06.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. посвідчено договір купівлі-продажу №1032, укладений 18.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 19.06.2018 року №41680161, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0283 за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1556834280386. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 387, частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України). Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення Київської міської ради до суду із даним позовом, слугувало заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2014 року у справі №759/10956/13-ц, яким було визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року №870/1926 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд на [ADDRESS] », а також визнано недійсним Державний акт від 17.06.2010 року серії ЯЖ №912805 та зобов`язано [PERSON] повернути на користь Київської міської ради зазначену земельну ділянку. Разом з тим, у ході розгляду цієї справи судом було встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №759/10956/13-ц, скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року та ухвалено нове судове рішення, якийм позов Прокурора Святошинського району м.Києва (Святошинська окружна прокуратура м. Києва) до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа: Садівниче товариство «Зв`язківець», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту - залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року у справі №759/10956/13-ц постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року залишено без змін. Так, у справі №759/10956/13-ц суди апеляційної та касаційної інстанцій дійшли таких висновків: «…Рішенням III сесії VI скликання Київської міської ради від 9 липня 2009 року №870/1926 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] » було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вказаною адресою. Вищезазначена земельна ділянка була відведена [PERSON] відповідно до проєкту землеустрою, розробленого ПП «Шоп`як». Листом Управління охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29 травня 2009 року № 071/04-4-22/2836 погоджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1 000 кв. м на [ADDRESS] у разі використання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд складає - 358 040,75 грн, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 липня 2013 року № 05707/-14261. Проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , погоджено із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - висновок № 09-0994-В (вих. № 19-5226 від 25.05.2009 року), Київською міською санепідемстанцією, Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головним управлінням земельних ресурсів. Виконуючи доручення Київської міської ради від 13 червня 2008 року № 29/233-Б-7196 Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надало висновок, в якому не заперечувало проти відведення земельної ділянки в установленому законодавством порядку для будівництва та обслуговування садибного житлового будинку, господарських будівель та споруд, без права забудови до погодження та затвердження проектної документації у встановленому законодавством порядку. При цьому, у висновку зазначено, що вказана земельна ділянка відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київради від 28 березня 2002 року №370/1804, належить до території садибної забудови. Відповідно до листа від 29 травня 2009 року вих. № 071/04-4-22/2836 Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), погоджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON] згідно з чинним законодавством. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав державний акт серії ЯЖ №912805 на право власності на земельну ділянку, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 17 червня 2010 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів а право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03761, з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, спірна земельна ділянка була передана у власність [PERSON] із земель міста в порядку безоплатної приватизації. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка на момент прийняття оскаржуваного рішення Київської міської ради відносилася за цільовим призначення до земель рекреаційного призначення позивачем у встановленому процесуальним законом порядку суду не надано. Колегія суддів апеляційного суду критично оцінила наявні в матеріалах справи статистичні дані Земельно-кадастрової інформації на земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:75:670:0283) адреса земельної ділянки: [ADDRESS] , оскільки вказаний документ суперечить іншим наявним у проекті землеустрою документам, в тому числі і затвердженим Головним управлінням земельних ресурсів. З таким висновком погодився касаційний суд.» Отже, судами апеляційної та касаційної інстанцій встановлено, що у справі, що переглядається, прокурор не довів віднесення спірної земельної ділянки (станом на момент передачі її відповідачу) до земель рекреаційного призначення. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі №917/1345/14 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, установленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Отже, преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. З урахуванням наведеного, обставини, встановлені Київським апеляційним судом у постанові від 26 жовтня 2022 року та Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2023 року у справі №759/10956/13-ц мають преюдиційне значення для вирішення цієї справи. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі №761/42030/21). Аналізуючи подані докази, які оцінені судом як кожен окремо так і в сукупності між собою, суд вважає доведеним факт вибуття спірної земельної ділянки з володіння Київської міської ради за її добровільним волевиялвленням на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року №870/1926 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд на [ADDRESS] », яке є чинним та не визнане у судовому порядку недійсним, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі - продажу від 18.06.2018 року №1032, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , при цьому дії приватного нотаріуса щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 19.06.2018 року №41680161 на спірну земельнуділянку є законними, здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України. [PERSON] є законним власником спірної земельної ділянки за відплатним договором купівлі - продажу від 18.06.2018 року, посвідченим приваним нотаріусом КМНО Михайленком С.А. Стороною позивача в ході розгляду справи об`єктивно нічим не було підтверджено обґрунтування позовних вимог. З огляду на наведене, позовна заява Київської міської ради не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і не стягує з відповідачів на користь позивача понесені Київською міською радою витрати по сплаті судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed