Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений 24 березня 2021 року між нею та відповідачем, зареєстрований Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №09. Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 березня 2021 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відносини між сторонами поступово погіршувалися, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Подружні стосунки між позивачкою та відповідачем припинилися півроку тому, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 26 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення. Від відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, строк на примирення просить не надавати, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У ч. 1\~ст. 223 ЦПК України зазначено, що\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частина 2\~ст. 247 ЦПК України передбачає, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З досліджених у судовому засіданні свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 березня 2021 року, про що Городнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблено відповідний актовий запис №09. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] ». (а. с. 5-6) Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів, його батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] . (а. с. 9) Статтею 51 Конституції України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У статті 110\~СК України\~закріплено,\~що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.\~112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої малолітньої дитини, і це має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою у поданій заяві заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », а тому суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,2 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved