Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, обґрунтовуючи її тим, що вона проживала зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] , та разом з ними проживав їхній син [PERSON] , [INFO] . У двадцятих числах грудня 2019 року [PERSON] пішов з дому та пропав безвісно, тривалий час про нього немає жодних відомостей, його місце перебування не відоме, з того часу будь-який зв`язок з ним втрачений. Всі результати пошуку виявилися безрезультатними. Вона з офіційною заявою 17.01.2020 зверталася до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в Черкаській області та отримала листа від 08.05.2024, в якому було зазначено, що ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області громадянина [PERSON] , [INFO] , оголошено в розшук 17.01.2020 та був заведений ОРС категорії «Розшук» №117020005. Станом на 08.05.2024 вживаються всі необхідні оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження [PERSON] , проте на день звернення з даною заявою до суду будь-які відомості відсутні. На даний час стоїть питання стосовно майна, спадщини та ряду інших правових питань, тому з даною заявою вона вимушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала подану нею заяву, просила її задовольнити, пояснивши, що її син [PERSON] пропав безвісно ще в кінці грудня 2019 року і всі намагання його знайти не дали результату. \~ \~ \~ \~Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначає, що подана заява про визнання особи безвісно відсутньою підлягає до задоволення, оскільки, дійсно їхній син [PERSON] пропав безвісно ще в кінці грудня 2019 року, всі намагання дізнатися про його місце перебування або про причини зникнення до цього часу є безрезультатними. Також, дану справу просить розглядати у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . З ними проживав їхній син [PERSON] , який працював водієм. Згодом він помітив, що [PERSON] не стало, тому запитав заявницю про нього, остання стала плакати та сказала, що син [PERSON] пропав. Зазначив, що більше трьох років він [PERSON] не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з Маловими. Малова [PERSON] останній раз вона бачила в кінці грудня 2019 року, він йшов навпроти неї. Після того вона його не бачила. Знає, що [PERSON] працював водієм, їздив на фурі. Мати [PERSON] повідомила, що він з грудня 2019 року зник і з того часу про нього нічого не відомо. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення заявниці, свідків, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до повідомлення Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 08.05.2024, ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області громадянина [PERSON] , [INFO] , було оголошено в розшук від 17.01.2020 та був заведений ОРС категорія «Розшук» № 117020005. Станом на 08.05.2024 вживаються всі необхідні оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місця перебування громадянина [PERSON] . Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як\~Кримінальний кодекс України,\~Кримінальний процесуальний кодекс України,\~Закони України «Про Національну поліцію»\~та «Про оперативну-розшукову діяльність». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 2ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнанні фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Потреба для заявниці у визнанні сина безвісно відсутнім викликана метою вирішення майнових прав. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Згідно з ч. 1ст.\~309\~ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved