Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою у якій просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем, що зареєстрований 10 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 01. Позивачка посилається на те, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вважає, що примирення неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та справу Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з чим, ухвалою суду від 15 травня 2024 року здійснено перехід до розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява, в якій просила справу розглядати без її участі. Разом з тим, в заяві зазначено, що позовні вимоги позивачка підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті, суду не повідомив про причину неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили несумісність та різні погляди на шлюб. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Позивачка не скористалася правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу передбачено ст. 113 СК України. Питання про розподіл судових витрат у позові не ставиться. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved