Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , та з урахуванням зміни предмету позову, просила: внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5-390, виданого 18.12.2013 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. у спадковій справі №648/2013, зазначивши, що спадкоємцями вказаного у свідоцтві майна [PERSON] , померлої [INFO] є: її дочка [PERSON] та [PERSON] за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] (сина [PERSON] ) в рівних частках по кожен; а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 63/200 частки квартири [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [INFO] у м. Вінниці померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 63/100 частки квартири [ADDRESS] , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 28.08.2008 №2055. [INFO] помер [PERSON] , який є сином [PERSON] та батьком неповнолітнього [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. На час відкриття спадщини частка його батька у спадщині після смерті матері складала б , оскільки після смерті матері крім нього спадкоємцем першої черги за законом була дочка матері (рідна сестра [PERSON] ) [PERSON] . Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 25 червня 2013 року звернулася її дочка [PERSON] , вказавши в заяві інформацію, що не відповідає дійсності, а саме: зазначивши в заяві, що крім неї інших спадкоємців передбачених законом, пережилого чоловіка та особи, з якою спадкодавиця проживала однією сім`єю, не має. Відповідно до наданих спадкоємицею документів 18 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на усе майно, що належало померлій [PERSON] , в тому числі і свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частки квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки його батько [PERSON] - син [PERSON] - помер [INFO] , і має право на ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини був малолітньою особою і не мала місце відмова від спадщини відповідно до випадків, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не в змозі, оскільки як з`ясувалося після звернення 30 червня 2023 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори 18 грудня 2013 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частки квартири [ADDRESS] . Про існування зазначеного свідоцтва стало відомо лише після звернення 30 червня 2023 року до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач вважає, що вказане свідоцтво порушує права [PERSON] , як іншого спадкоємця, на частку від 63/100 частки квартири [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на частку спадкового майна кожен. Позивач зазначає, що оскільки [PERSON] , який спадкує за правом представлення як спадкоємець першої черги, який має право на частину спадкового майна, а відповідач не надала згоди на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, чим порушує його права на володіння спадковим майном, тому порушене право підлягає відновленню шляхом прийняття рішення про внесення змін до свідоцтва про спадщину. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2023 прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні та призначене підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2023 витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2024 прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову. 25.06.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надала. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Підреза І.В. позовні вимоги підтримали, з урахуванням зміни предмету\~позову,просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась в порядку, визначеному чинним законодавством, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу реєстрації, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у віці 63 років померла [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10). Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 15.09.2008 [PERSON] на праві приватної власності належить 63/100 частки кооперативної квартири [ADDRESS] . Право власності на 63/100 частки квартири [ADDRESS] 26.09.2008 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» зареєстровано за [PERSON] та записано в реєстр. книгу №801 реєстр. №34 (а.с. 84). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1983 відповідно (а.с. 15, 78). [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 15.05.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.03.2011 Виконкомом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 14, 17). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлій майно. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №648/2013 до майна померлої [PERSON] 25.03.2013 до Першої вінницької нотаріальної контори звернулася її дочка [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, у якій остання повідомила, що окрім неї інших спадкоємців передбачених законом, пережилого чоловіка та особи з якою спадкодавця проживали однією сім`єю немає (а.с. 71). 18.12.2013 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-390. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 63/100 частки квартири під номером [ADDRESS] , належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Вінницької міської ради 15 вересня 2008 року, на підставі рішення 28.08.2008 року №2055, зареєстроване Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26 вересня 2008 року за реєстровим №34 в реєстровій книзі №801 (а.с.116). З інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~№335138704\~від 09.06.2023\~слідує,\~що 63/100 частки квартири [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії та номер 5-390, виданого 18.12.2013, видавник: Перша вінницька державна нотаріальна контори, [PERSON] (а.с. 22-23). 30.06.2024 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Берещук О.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно статті 1266 Цивільного кодексу України, на майно, що залишилося, після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , батько якого [PERSON] помер [INFO] у зв`язку з тим, що на майно, яке належало [PERSON] були вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом та проведено реєстрацію права власності (а.с. 120). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України визначено, що до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що син [PERSON] - [PERSON] , який є батьком [PERSON] , помер [INFO] , тобто до смерті [PERSON] . Частиною першою статті 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Для спадкування за правом представлення характерна черговість, як і для спадкування за законом. Спадкоємці за правом представлення спадкують в ту чергу, в яку спадкував би їх померлий родич. Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України). Враховуючи те, що [PERSON] , який є батьком [PERSON] , помер [INFO] , тобто до смерті [PERSON] ( [INFO] ), тому [PERSON] є такими, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі частини четвертої статті 1268 ЦК України. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша стаття 1267 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено, що якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України, де зазначено що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. При цьому, слід зважати на те, що сторона у спірних правовідносинах не позбавляється права на спадкування, проте її частка змінюється. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №758/5329/15. Таким чиним, спадщина померлої [INFO] [PERSON] на 63/100 частки квартири [ADDRESS] , яка була прийнята [PERSON] та на яку вона отримала відповідне свідоцтво, підлягає перерозподілу між [PERSON] та [PERSON] відповідно до рівності часток, тобто по частці майна, а саме 63/100 частки квартири [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 63/200 частки квартири [ADDRESS] , то суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у цій частині, зважаючи, що передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно відомості про зміни вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №758/5329/15. Щодо розподілу судових витрат позивач просила залишити судові витрати за нею.

Outcome: partial