Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 24 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА») звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідачка) з вимогою про стягнення\~ заборгованості за кредитним договором №438357-КС-002 в розмірі 49383,80 грн. 2.\~Позов обґрунтовано\~тим,\~що 12\~січня 2022\~року між\~ТОВ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~№438357-КС-002\~про надання\~кредиту,\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному ст.\~12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію».\~Відповідно до\~умов договору\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~надає [PERSON] \~грошові кошти\~в розмірі\~22000\~грн.,\~на засадах\~строковості,\~поворотності,\~платності,\~а позивальник\~зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони також визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86454777 процентів за кожен день користування кредитом і нараховується на залишок заборгованості, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, з урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення такого, згідно графіку платежів. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 22000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Боржник в свою чергу свої зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти в розмірі 8060 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 09.06.2024 утворилась заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 49383,80 грн., що складається із: - суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000 грн., - суми прострочених платежів по процентах 26628,00 грн., суми прострочених платежів за комісією 755,80 грн., які позивач просить стягнути в його користь з відповідачки. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 26 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 30 липня 2024 року. 4. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року судовий розгляд справи було відкладено на 20 серпня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача. 5.\~Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак подав\~письмове клопотання,\~в якому\~просив проводити\~розгляд справи\~ за\~відсутності представника\~позивача на\~підставі наявних\~у справі\~доказів, відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. 6.\~Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча судом вжито всіх заходів щодо належного її повідомлення про день та час розгляду справи, зокрема шляхом надсилання на зареєстровану адресу проживання ухвали суду, судової повістки. Однак на адресу суду повернулися конверти з поштовими відправленнями з довідкою про причини невручення: «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 7. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223,\~280,\~281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що 12 січня 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №438357-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 22000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86454777 процентів за кожен день користування кредитом, встановлений графік платежів. 10. 12 січня 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією №482839563 від 12.01.2022. 11. Із копії паспорта споживчого кредиту судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] кредит у сумі 22000 грн., строком на 24 тижні, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів. 12. Згідно інформації витребуваної судом за клопотанням позивача вбачається, що в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ім`я [PERSON] випущена банківська картка № [NUMBER] . 13. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження обґрунтування позову крім розрахунку заборгованості витребувано виписку по картковому рахунку, відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] за період з 12.01.2022 по 29.06.2022, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу зарахування переказу на картковий рахунок 12 січня 2022 року в сумі 22\~000 грн, а також подальшого зняття грошових коштів, яка відповідачем не спростована. 14. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором і станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 49383,80 грн., з яких: 22000 грн. тіло кредиту; 26628 грн. - проценти; 755,80 грн. - комісія. 15. При цьому, відповідач [PERSON] лише частково сплатила заборгованість за договором від 12.01.2022 року №438357-КС-002 про надання кредиту, а саме заборгованість в сумі 8060 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за кредитом, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Розрахунок розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором, наданий позивачем суду, відповідає умовам договору та вимогам закону. Відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала, до позивача із заявою про розірвання кредитного договору не зверталася. 16. Зазначені обставини підтверджуються: пропозицією укласти договір (оферта), прийняттям пропозиції щодо укладання договору та договором №438357-КС-002 від 12.01.2022 року про надання кредиту; візуальною формою послідовності дій клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». ІV. Оцінка Суду. 17. Відповідно до вимог статті 2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 18. У відповідності до частини другої статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 19. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 20. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 21. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 22. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 23. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 24. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 25. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 26. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 27. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 28. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 29. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). 30. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 31. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». 32. Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. 33. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 34. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 35. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. 36. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. 37. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 12 січня 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №438357-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 22000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. 38. Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними за та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти на загальну суму 22000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується Інформаційною довідкою про видачу коштів та випискою по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 39. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 40. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 41. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 42. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 44. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86454777 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. 45. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість, у відповідача перед ТОВ «Бізнес позика» станом на 09 червня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 49383,80 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 22000 грн.; сума прострочених платежів по процентах 26628 грн.; комісія 755,80 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідачка не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. 46. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 47. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). 48. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 49. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). 50. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Договором №438357-КС-002 від 12.01.2022, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 49383,80 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 51. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1\~ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2422,40 грн. З цих підстав,

Outcome: approved