Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого просить суд: визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк протягом трьох місяців достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0900 га., розташованої на території Новояковлівської сільської ради Запорізького (Оріхівського) району Запорізької області. Позивач на початку повномасштабного вторгнення росії на території України, був змушений разом з родиною виїхати з с. Новояковлівка Запорізького (Оріхівського) району, яке опинилося в зоні активних бойових дій та весь час перебувало під ворожими обстрілами. В кінці листопада 2023 р його батькові [PERSON] , зателефонував сусід [PERSON] , житель с. Новояковлівка, Запорізького (Оріхівського) району та повідомив, що їхня односельчанка [PERSON] померла, нещодавно до її будинку заселилися військові, які знаходяться в селі та знайшли документи останньої, серед яких був заповіт на ім`я позивача. Вказаний документ вони передали [PERSON] , для подальшої передачі позивачу. Таким чином, позивач дізнався, що відповідно до ст. 1235 ЦПК України [PERSON] , призначила його своїм спадкоємцем. Тому, позивач являється спадкоємцем спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , за заповітом від 16.07.2021 року. Також спадкоємцем першої черги за законом, спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , є діти: [PERSON] , та [PERSON] , які заяву про прийняття спадщини не подавали, таким чином відмовилися від неї. Дізнавшись про наявність заповіту на його користь, позивач звернувся до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , яке отримав 29.11.2023 року. 26.12.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса) Дмитрієвої Н.П., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2023 року. Позивач не скористався правом вчасно, так як йому було невідомо про наявність заповіту, складеного [PERSON] , на його ім`я, що призвело до пропуску строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 р., відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.06.2024 р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2024 р., закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2024 року. Відповідно до заяви від 29.08.2024 р. сторона позивача просить розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з"явився, повідомлялися про розгляд справи у передбаченому законом порядку. Оскільки представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому, з урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень проти винесення судом заочного рішення, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] , - померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 29.11.2023 року. За життя 16.07.2021 р., [PERSON] , склала заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до якого заповіла [PERSON] , всю належні їй на паві приватної власності земельну ділянку площею 6,09 г. розташовану на території Новояковлівської сільської ради Запорізького (Оріхівського) району Запорізької області кадастровий номер 232986500:02:002:0027 Постановою приватного нотаріусу Дмитрієвої Н.П., від 26.12.2023 року № 630/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що вставлений законом строк на подачу заяви про прийняття спадини пропущений. Позивач зазначає, що не подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що він не знав про наявність заповіту. Спадкоємці першої черги [PERSON] , та [PERSON] , не подали заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, а тому вважаються такими, що відмовилися від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що у зв`язку із тим, що позивач не знав про наявність заповіту , він пропусти строк на прийняття спадщини. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Також суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.03.2020 року (справа № 314/2550/17), в якій зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини зокрема є: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи необізнаність позивач про наявність заповіту, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved