Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

23 липня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем з 16 вересня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони втратили взаємні почуття та взаєморозуміння. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них виявилися різні характери та із за їхньої несумісності вони не змогли налагодити сімейні стосунки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сім`я фактично розпалась у травні 2024 року. Спільного домашнього господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами. У зв`язку з чим подальше збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції, актовий запис № 62 - розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві адресованій суду прохала справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції, актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 16 вересня 2002 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 16 травня 2012 року. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільного домашнього господарства з відповідачем не ведуть. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу. Позивачка в позовній заяві прохає вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач до позову додав договір про надання професійної правничої допомоги від 09 липня 2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанцію від 09.07.2024. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved