Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 в розмірі 8992,27 грн та гарячого водопостачання за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 в розмірі 865,81 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 01.12.2021 року між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та [PERSON] був укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , а зареєстрованим в даній квартирі є [PERSON] . Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води ЛКП «Залізничнетеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися квитанції з метою оплати вартості наданих послуг. Так, відповідачу [PERSON] за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 за надані послуги з централізованого опалення нараховано борг у сумі 8992,27 грн та з гарячого водопостачання - 865,81 грн, однак жодних дій для їх оплати відповідач не вчинив. З огляду на те, що відповідач не виконує своїх обов`язків з оплати наданих йому послуг, чим порушує кореспондуюче цьому обов`язку право позивача на отримання за них коштів, а тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у поданому ним відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованим, оскільки з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутись будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором, однак від ЛКП "Залізничнетеплоенерго" ніяких пропозицій та договорів не надходило. Крім того, про укладення типового індивідуального договору з ЛКП "Залізничнетеплоенерго" відповідача ніхто не повідомляв, а слідкувати за повідомленнями на сайті позивача він не має технічної можливості. До того ж, вважає, що розрахунки подані позивачем є необґрунтованими, оскільки не відповідають об`єму фактично наданих послуг. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані сторонами докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; Також, п. 2 ч. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Водночас, відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із ч. 1 , 4 ст. 13 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ст. 21 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 27 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідно до ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України та ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", чинної на час існування спірних правовідносин, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», чинної на час існування спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. У даному випадку ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є юридичною особою, господарюючим суб`єктом, який згідно із його статутом має на меті отримання прибутку та виробником і виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню, а серед видів його діяльності, зазначених у статуті та у відомостях, що містяться в ЄДРПОУ, є надання теплової енергії усім категорії споживачів. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 451 від 12.03.2024 року /а.с. 6/. Як вбачається з відомостей про нарахування та оплату послуг з центрального опалення в будинку наявний засіб обліку спожитої теплової енергії та опалювальна площа квартири по [ADDRESS] становить 63,70 кв. м., кількість мешканців - 1 /а.с.7/. З відомостей про нарахування та оплату послуг з гарячого водопостачання вбачається, що в будинку наявний розподільчий вузол обліку гарячої води /а.с.8/. Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав надані послуги. Отже, між позивачем та відповідачем склалися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Суд критично оцінює твердження відповідача з приводу того, що між ним та відповідачем не укладався договір про надання комунальних послуг, що є підставою для відмови у позові, оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, та згідно із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів того, що були складені Акти-претензії щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у відповідності до вимог ст. 27 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги». Як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей про нарахування та оплату послуг за централізоване опалення та гаряче водопостачання (а.с.7-8), відповідач, отримавши послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, виконав свій обов`язок щодо їх оплати лише частково, сплативши 01.2022 року - 1872,29 грн та 02.2022 року - 1763,47 грн за послуги з постачання теплової енергії, чим допустив утворення заборгованості за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 за надані послуги з централізованого опалення на суму 8992,27 грн та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 865,81 грн, загальна сума боргу становить 9858,08 грн. Із наведеного вбачається, що відповідач допустив перед позивачем заборгованість по оплаті комунальних послуг за період з 01.12.2021 по 28.02.2023 року в розмірі 9858,08 грн, відповідачем вказані розрахунки не спростовані, своїх розрахунків заборгованості не надано, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Із врахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved