Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначив, що з 26.11.2004р. перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , шлюб між ними було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2010р. Спільних дітей не мали. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2009р., з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 100 грн., починаючи з 01.04.2009р. і довічно, у зв`язку із наявною у відповідача 2 групи інвалідності. За вказаним рішенням було відкрито виконавче провадження [NUMBER], на теперішній час існує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 75105,24 грн. Остання утворилась із невідомих для позивача причин, оскільки, він вважав, що з його пенсії автоматично стягується визначена судовим рішенням сума 100 грн. Зазначає, що, на теперішній час, не має можливості сплачувати аліменти на користь відповідача, оскільки з 01.12.2020 року, позивач став непрацездатним внаслідок захворювання та має 3 групу інвалідності, отримує пенсію розмір якої становить 2093 грн. Також вважає, що відповідача взмозі утримувати її діти. Просить суд припинити стягнення з нього - [PERSON] аліментів на користь [PERSON] та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами з 01.05.2019р. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , присутні у судовому засіданні, визнали позовні вимоги частково, не заперечували щодо припинення стягнення аліментів на її користь з позивача, оскільки дійсно вважають поважною причину неспроможності подальшої сплати її позивачем, зважаючи на наявну у нього 3 групу інвалідності. Однак, просять суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] щодо звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, наполягають на необхідності виконання ним цього обов`язку. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (частини перша, друга статті 76 СК України). Частинами першою, другою статті 77 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (частина перша статті 79 СК України). За приписами частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналіз норм статей 75 і 76 СК України, дає підстави для висновку про те, що аліменти (зобов`язання) на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя (в тому числі встановлена протягом одного року після розірвання шлюбу); потреба в матеріальній допомозі (нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення), а також можливість надання такої матеріальної допомоги. Потреба матеріальної допомоги полягає в тому, що особа є непрацездатною, наприклад, у зв`язку із відсутністю пенсій (або низького розміру) чи інших джерел існування. Потребою в матеріальній допомозі (нужденністю) є забезпеченість особи коштами в розмірі нижче прожиткового мінімуму (вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц). До уваги приймається отримання непрацездатним членом подружжя пенсії, державній пільг, субсидій, наявність у нього майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності одного з подружжя не зумовлює виникнення у другого з подружжя обов`язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Визначення потреби матеріальної допомоги непрацездатного члена подружжя здійснюється судом у кожному конкретною випадку за допомогою зіставлення доходів такого члена і прожиткового рівня. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги тільки за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Саме за таких обставин законодавець зобов`язує одного з подружжя утримувати іншого непрацездатного члена подружжя, тобто надавати йому необхідну матеріальну допомогу. Зазначені вище фактори підлягають доведенню в судовому процесі.

Outcome: partial