Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] із яким до дня його смерті позивачка проживала в [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не складав, його спадкоємцями за законом є позивачка та його онук [PERSON] , який на спадщину не претендує. До складу спадщини батька позивачки входить належний йому житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Звернувшись у нотаріальну контору позивачка бажала подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак при дослідженні документів, а саме довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 03.05.2024р. встановлено, що її батько не зареєстрував право власності на спадковий будинок. У зв`язку із наведеним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої в судовому засіданні копії актового запису про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Із копії актового запису про народження позивачки, встановлено, що її батьком є [PERSON] .. Згідно довідки Белзької міської ради від 12.08.2024р., встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] . Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 03.05.2024р. встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок в [ADDRESS] , не проводилася. Як встановлено в ході розгляду справи позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності на спадкове майно. Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а також згідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом свого батька, відповідно вона має право на спадкування вказаного будинку після його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved