Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

26.07.2024 до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. В обґрунтування позову позивач вказує, що він, [PERSON] , є сином [PERSON] , інвалідом II групи. Інвалідність йому встановлено з дитинства, безстроково, за наявними медичними діагнозами потребує постійної медичної допомоги і нагляду, за станом здоров`я не може бути повноцінно працевлаштованим, а тому єдиним джерелом доходу є лише пенсія по інвалідності, розмір якої становить 2 980,00 грн. Доходів у такому розмірі не вистачає ані на задоволення базових потреб, ані на купівлю ліків, лікарських засобів, проходження лікування та реабілітації. Враховуючи таке, потребує сторонньої допомоги, в тому числі і фінансової. Батьки спільно не проживають, шлюб між ними розірвано. Мати час від часу надає допомогу шляхом супроводу до лікарів, забезпечує побут, харчування. Батько наразі також надає допомогу, але лише періодично, час від часу перераховуючи кошти на лікування, харчування, одяг. При цьому він має сталий дохід, а тому міг би надавати таку допомогу на постійній основі у частині від власного заробітку. Оскільки зафіксувати такий обов`язок батька у позасудовому порядку не виявилося можливим, вважає, що стягнення аліментів на його утримання може відбуватись на підставі судового рішення. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 вересня 2024 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача, адвокат Ковальова О.О., подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Однак, 03.09.2024 на адресу суду надіслав заяву\~про визнання\~позову та просить розгляд проводити без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. [PERSON] є сином [PERSON] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Будищенською сільською радою 02 жовтня 2002 року, актовий запис №2. [PERSON] є інвалідом II групи, про що надано копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого ПФУ 03 квітня 2024 року, а також копію довідки до акта огляду МСЕК, серії 12ААГ №428663, виданої Міжрайонною МСЕК №2 м. Черкаси 06 лютого 2024 року. Інвалідність [PERSON] встановлено з дитинства та безстроково. На підтвердження наведеного надано копію виписки №681 з медичної карти стаціонарного хворого від 10 лютого 2023 року, роздрукування медичних записів оглядів сімейного лікаря від 30 квітня 2024 року. Батьки [PERSON] спільно не проживають, їх шлюб розірвано 16 квітня 2024 року, на підтвердження чого надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №27. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області (Звенигородський відділ обслуговування громадян) і отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою про доходи № 1069240027091090, виданої начальником відділу Поною Л.В. Положеннями частин восьмої - дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні тієї обставини, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі (постанови Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №459/1381/18 та від 05 квітня 2023 року у справі №164/299/21). Повнолітньою непрацездатною дитиною у розумінні статті 198 СК України є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (таке ж тлумачення указаного поняття здійснено Конституційним Судом України у рішенні від 11 лютого 2014 року N 1-рп/2014). Отже, встановлення [PERSON] інвалідності ІІ групи безстроково свідчить про те, що він є працездатною особою, що додаткових доказів не потребує, і кореспондується з визначеним статтею 198 СК України, обов`язком, зокрема, відповідача, як його батька, надавати утримання позивачу. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Фактичні обставини та наявні у справі матеріали свідчать про те, що позивач потребує лікування та нагляду профільного спеціаліста. Мати час від часу надає позивачу допомогу шляхом супроводу до лікарів, забезпечує побут, харчування. Батько наразі також надає йому допомогу, але лише періодично, час від часу перераховуючи кошти на лікування, харчування, одяг. Разом з тим, направив до суду заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на його утримання, як повнолітнього сина, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 26 липня 2024 року, на строк інвалідності [PERSON] , що з урахуванням вимог статей 182, 198, 200 СК України відповідатиме принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved