Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] пред`явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 14.02.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі № 947/5462/24. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. В судовому засіданні 30.04.2024 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання сторонам строку на примирення терміном у шість місяців. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Лоскутов Т.С. в судовому засіданні вирішення питання щодо надання строку на примирення залишили на розсуд суду. Ухвалою суду від 30.04.2024 року заяву відповідача [PERSON] про надання строку на примирення задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення тривалістю у три місяці з дня проголошення цієї ухвали. Провадження у справі № 947/5462/24 було зупинено до закінчення встановленого строку. 31 липня 2024 року суд поновив провадження у цивільній справі та призначив продовження її розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, про що постановив відповідну ухвалу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомила суду, що згодна на розірвання шлюбу з позивачем оскільки встановлений судом строк на примирення очікуваних нею результатів не приніс. Не зважаючи на її бажання зберегти шлюб, від якого у сторін двоє дітей, вона розуміє відсутність будь-якого сенсу продовжувати процес, враховуючи безкомпромісну позицію позивача. Представник позивача [PERSON] Лоскутков С.П. підтвердив суду, що бажання його довірителя розірвати шлюб з відповідачем не змінилося і він наполягає на задоволенні позову. При таких обставинах суд приймає рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 28 квітня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за відповідним актовим записом № 256, виходячи з наступного. Подальше вживання заходів щодо примирення подружжя у цій справі є недоцільним, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спір між [PERSON] та [PERSON] з приводу проживання їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відсутній і не є предметом розгляду цієї справи.

Outcome: approved