Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.05.2024 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 01.03.2013 був зареєстрований її шлюб з відповідачем. Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що сім`я розпалася і відновленню не підлягає. У позовній заяві вказано, що відповідач протягом останніх п`яти років не бере участі в матеріальному утриманні спільних дітей, діти перебувають на утриманні позивача. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Лазуто» та стягнути з відповідача на користь синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд,\~ заслухавши представника позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року виконавчим комітетом Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1 (а.с. 7). Позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-15). Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві про те, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, шлюб існує формально, сім`я розпалася і відновленню не підлягає. За нормою ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~\~\~ Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до\~ висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є підстави для його розірвання. Відповідно до ст. 141, 155, 180\~СК\~України батьки\~зобов`язані\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження\~коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.05.2024, до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. Також з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved