Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 1181-8406 від 02 квітня 2023 року, укладеного через інформаційно-телекомунікаційну систему Кредитора відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 69-П від 23 листопада 2022 року, та розміщених на їх сайті: creditkasa.com.ua. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту складає 10000 гривень. Строк кредиту 300 календарних днів. Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у сумі 10000 гривень. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитомне виконав. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" Коваленко Яна Олегівна 08 липня 2024 року через систему "Електронний суд" звернулася із позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 50000 гривень в тому числі: 10000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 40000 гривень - заборгованість за відсотками. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 12 липня 2024 року судом було отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в [ADDRESS] (а.с. 51). Ухвалою суду від 12 липня 2024 року (а.с. 52) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копія ухвали про відкриття провадження відповідачу була направлена 15 липня 2024 року, однак поштове відправлення не вручене, у зв?язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 55). Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року (а.с. 56) призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань на 09-ту годину 04 вересня 2024 року. Копію ухвали про відкриття, копію ухвали про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін, судову повістку відповідачу направлено 15 серпня 2024 року, однак поштове відправлення повернулось без вручення, у зв?язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 62-63). Крім того, 15 серпня 2024 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик [PERSON] до суду (а.с. 57), а на електронну адресу відповідача направлено копію ухвали про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін та отримано ним (зворот а.с. 59). В силу положень п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про час і місце цього судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. У розділі ХІ позовної заяви представник позивача не заперечила щодо можливості розгляду справи без її участі та ухвалення у справі заочного рішення (зворот а.с. 5). Враховуючи, що наразі наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, з врахуванням такого: За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 02 квітня 2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1181-8406 (а.с. 8-13). Відповідно до розділу 2 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" відкриває для [PERSON] кредитну лінію на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти. Пунктом 4.1 Договору встановлено розмір кредиту 10000 гривень та дату надання/видачі кредиту - 02 квітня 2023 року; пунктом 4.6. встановлено, що стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом; пунктом 4.8. встановлено, що строк, на який [PERSON] надається кредит, становить 300 календарних днів, і дата повернення (виплати) кредиту - 26 січня 2024 року. Відповідно до пункту 4.2 кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок. Договір між сторонами № 1181-8406 від 02 квітня 2023 рокупро відкриття кредитної лінії укладено у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (розділ 3 Договору). Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту [PERSON] довідкою про перерахування суми кредиту № 1181-8406 від 02 квітня 2023 року (а.с. 32), інформацією АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 24-31). За умовами Договору (п. 4.11.) [PERSON] зобов`язувався сплачувати ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" проценти за користування кредитом згідно графіку платежів за Договором, наведеного в додатку 3 до Договору ( а.с. 23). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1181-8406 від 02 квітня 2023 року (зворот а.с. 33-35), станом на 03 квітня 2024 року [PERSON] має заборгованість перед позивачем у сумі 99100 гривні в тому числі: 10000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 89100 гривень - заборгованість за відсотками. Цим же розрахунком стверджується, що відповідач з моменту отримання кредиту не здійснив жодного платежу на його погашення. Відповідач таких доводів сторони позивача не спростував. В той же час, процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Крім того, ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов Договору, викладених у п. 8.5., у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Наказом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 96-П від 26 грудня 2023 року затверджено Правила акції під умовною назвою "Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості" для споживачі фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Позивачем прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 49100 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 50000. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" кредитної заборгованості в сумі 50000 гривень. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені ним судові витрати складаються лише із суми сплаченого судового збору. Ця обставина доведена відповідним платіжним документом (а.с. 7). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2422 гривень 40 копійок судового збору (а.с. 7). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягають компенсації позивачу у повному розмірі.

Outcome: approved