Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 29.11.2022 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін не склалось, після одруження відповідач почав зловживати алкогольними напоями, поводити себе агресивно та неадекватно. Такі дії відповідач вчиняв також в присутності її малолітніх онуків, які перебувають під її опікою, оскільки батьки останніх позбавлені батьківських прав. Через негативну поведінку відповідача вона була змушена разом з онуками деякий час проживати у своїх знайомих, а наразі винаймає разом з ними житло. 28.11.2023 року вони припинили з відповідачем спільне проживання та ведення спільного господарства. Відповідач постійно переслідує її з дітьми та погрожує їй, у зв`язку з чим вона змушена звертатись до правоохоронних органів. За таких обставин позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, її збереження є неможливим, перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Наразі кожен з них живе своїм життям, тому строк на примирення їм не потрібен. Спору з приводу поділу майна між ними наразі немає. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 01.03.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилась, до розгляду справи по суті вимог подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в\~судові засідання,\~призначені 13.05.2024,\~01.07.2024,\~04.09.2024,\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялася належним\~чином.\~Так,\~про розгляд\~справи 13.05.2024\~та 01.07.2024\~року відповідач\~повідомлявся шляхом\~направлення судових\~повісток на\~адресу місця\~його проживання,\~зареєстровану в\~установленому порядку,\~при цьому,\~поштові відправлення\~були отримані\~відповідачем,\~що підтверджується\~рекомендованими повідомленнями\~про вручення\~поштового відправлення,\~які повернулись\~на адресу\~суду.\~Про розгляд\~справи 04.09.2024\~року відповідач\~повідомлявся шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України.\~Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 04.09.2024 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , 29.11.2022 року Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №14. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved