Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ), тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (Постанова НКРЕКП № 778 від 15.06.2017 зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП № 941 від 04.06.2019) здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. [PERSON] є побутовим споживачем послуг зі розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Фактом приєднання споживача для умов договору розподілу природного газу (акцентування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної зави-приєднання, сплати рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу, пункт 1.3 договору. Отже, фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцентування договору) є: споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , дане споживання документально підтверджене, зняттям контрольних показників лічильника, наданням підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ. Таким чином, з 01.01.2020 по 01.04.2024 щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем до сплати нараховується: з 01.01.2020 157,55 грн, з 01.07.2020 181,04 грн, з 01.01.2021 278,75 грн, з 01.02.2021 249,38 грн, з 01.01.2022 292,16 грн, з 01.01.2023 273,75 грн, з 01.01.2024 263,82 грн, за послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01.04.2024 сума заборгованості за адресою: [ADDRESS] , становить 8128,56 грн. АТ «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, а тому товариство вважає, що його права порушені і є такими, що підлягають захисту в судовому порядку. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 8128 грн 58 коп, та сплачений судовий збір 2801,00 грн. Ухвалою від 16.05.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за повідомленням (викликом) сторін. 28.06.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення. В яких відповідач зазначає, що заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі. Вказує, що на підтвердження своїх позовних вимог позивач вказує, що між АТ «ОГС «Полтавагаз» та [PERSON] , як споживачем за адресою: [ADDRESS] , укладено договір розподілу природного газу за умовами, якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. На думку позивача, що фактом приєднання відповідача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є надання підписаної заяви-приєднання. Однак, відповідач не підписував заяву-приєднання, що долучена до позовної заяви, в даній заяві стоїть підпис не відповідача [PERSON] . Оригінальний підпис відповідача зазначений в ID картці, який долучений до пояснень. Крім того, позивач нараховує заборгованість за послуги з розподілу природнього газу, посилаючись на Постанову НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019р., № 2460 від 16.12.2020 р., № 129 від 30.01.2021р. «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природнього газу для АГ «Полтавагаз». Але позивач це робить безпідставно, оскільки ці Постанови не зареєстровані у Мін`юсті та НКРЕКП. Тобто, оскільки Постанови НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019р., № 2460 від 16.12.2020 р., № 129 від 30.01.2021р. «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природнього газу для АГ «Полтавагаз» не зареєстровані у відповідності до вимог ст. 117 Конституції України, тому вони чинності не набули та їх застосування позивачем є помилковим. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз». 19.07.2024 позивачем до суду подана відповідь на письмові пояснення відповідача, в яких зазначено, що позивач є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу, споживач не має права використовувати природній газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідачем виконано декілька з умов для приєднання до договору розподілу природного газу, а саме: в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу та сплати рахунка Оператора ГРМ. Крім того, матеріали справи не містять доказів про звернення відповідача із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу. Тому між сторонами виникли договірні відносини щодо надання позивачем вказаних послуг до будинку відповідача. Тарифи на послуги розподілу природного газу, зокрема і для позивача, встановлюються постановою НКРЕКП. Позивачем було отримано відповідну ліцензію про надання вказаних послуг. Питання стосовно законності створення, функціонування та правового статусу НКРЕКП не відноситься до компетенції позивача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та у відповіді на письмові пояснення відповідача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз», з підстав зазначених у письмових поясненнях. Свої заперечення викладенні у письмових поясненнях підтримує в повному обсязі. Крім того, пояснив, що будинок [ADDRESS] , належить йому на праві власності вже більше 20 років, на підставі договору дарування. Зазначав те, що він не підписував заявуприєднання та на ній мається не його підпис, вказує, що: "там трішки не такий підпис, як він підписується". Крім цього, зазначив що він сплачує за послуги споживання природного газу, а за надання послуг з розподілу природного газу не сплачує. Після роз`яснень відповідачу [PERSON] про те, що суд не володіє знаннями в галузі почеркознавства та те, що відповідач має право звернутися до суду з відповідним клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення та перевірки обставин про які зазначається відповідачем, [PERSON] не скористався вказаним правом та не заявив суду відповідного клопотання про проведення вказаної експертизи та не висловив бажання його заявити. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління. 03.03.2016 [PERSON] підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою: [ADDRESS] , докази, що підтверджують підписання вказаної заяви не відповідачем суду не надані. Під час судового розгляду, відповідачем по справі не заперечувалося, що будинок [ADDRESS] , належить йому на праві власності вже більше 29-30 років, на підставі договору дарування. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу, передбачено п. 1.3 договору розподілу природнього газу. За умовами вказаного договору, зокрема п. 2.1 оператор ГРМ зобов`язується надавати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Пунктами 6.1.- 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги до складу яких входять послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далів НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п. 4 Розділу І цього Кодексу газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Побутовий споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до п. 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), Як вбачається з картки абонента [PERSON] заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 по квітень 2024 складає 8\~128,58 грн. Копією рахунку фактури АТ «Полтавагаз» підтверджується, що станом на 01.11.2023 заборгованість за адресою: [ADDRESS] , складає 6789,76 грн, до сплати 7063,44 грн. Як вбачається з копії відомостей контрольної перевірки показів лічильника в графі № 97 зазначено [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.08.2021 скасовано судовий наказ від 04.06.2021 у справі за № 546/469/21 (провадження № 2-н/546/116/21), яким стягнуто із [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за розподілений природній газ в сумі 2300,31 грн та судові витрати по справі в сумі 227,00 грн. Як було встановлено під час судового розгляду, позивач - АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» після скасування вказаного судового наказу не звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості за розподілений природній газ із [PERSON] . Згідно частин 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами частин 1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Абзацами 4,5 пункту 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому, відповідачем [PERSON] не надано доказів, на спростування факту користування послугами позивача чи відсутності заборгованості. Претензію щодо сплати заборгованості надіслано [PERSON] листом АТ «Полтавагаз» від 20.09.2023, яка ним отримана 29.09.2023. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом Суд не бере до уваги посилання відповідача щодо відсутності реєстрації постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 року №3037, від 16.12.2020 року №2460, від 30.01.2021 року №129 у Міністерстві юстиції України, як на підставу відсутності у позивача повноважень для нарахування заборгованості за постачання природного газу, оскільки, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг», така реєстрація не передбачена. Отже, виходячи з викладеного, відповідач є побутовим споживачем за адресою: [ADDRESS] , а отже і отримує послуги з розподілу природного газу, натомість свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, систематично не сплачує вартість отриманих послуг, внаслідок чого станом на 01.07.2024 має заборгованість перед позивачем в сумі 8128, 58 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у загальному розмірі 3028, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1925 від 22.04.2024 на суму 2801,00 грн (а.с. 1), який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того, відповідно до ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 04.06.2021 Решетилівським районним судом Полтавської області було видано судовий наказ по справі № 546/469/21 (2-н/546/116/21) про стягнення із [PERSON] , [INFO] , заборгованості за розподіл природного газу в сумі 2300,31 грн за адресою: [ADDRESS] та сплачену суму судового збору у розмірі 227, 00 грн за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.08.2021 було скасовано судовий наказ від 04.06.2021 по справі № 546/469/21 (2-н/546/116/21) про стягнення із [PERSON] , [INFO] , заборгованості за розподіл природного газу в сумі 2300,31 грн за адресою: [ADDRESS] та сплачену суму судового збору у розмірі 227, 00 грн за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». (а.с. 18) Судовий збір у справі складає 3 028, 00 гривень Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі 3028, 00 грн.

Outcome: approved