Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивачка подала позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.07.2018 в Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 356. Позов подано з тих підстав, що в неї з відповідачем різні погляди на життя, протилежні характери та відсутність взаєморозуміння. Відповідач тривалий час зловживає алкогольними напоями, в результаті чого між ними виникають сварки, під час яких чоловік її ображає, принижує її честь і гідність. З лютого 2024 вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, за таких обставин вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу таким, що суперечить її інтересам. Просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.07.2018 в Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 356, та залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч.3, 4\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема, до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені\~ст.112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною 2\~ст.112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 28.07.2018 уклали шлюб, який зареєстрували в Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 356 (а.с.4). Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки. Сторони не підтримують подружніх відносин, відповідач в судове засідання не з`явився, що розцінюється судом як байдуже ставлення до наслідків розгляду справи. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб, надання терміну для примирення не бажає, а тому суд не вбачає підстав для збереження шлюбу.\~\~ Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно зі ст.112 СК України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки [PERSON] не змінювала свого прізвища внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] , вона і надалі має право користуватися своїм дошлюбним прізвищем. У зв`язку з задоволенням позовних вимог,

Outcome: approved