Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

У 11.03.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просив скасувати арешт накладений постановою ВДВС Комінтернівського РУЮ про майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 січня 2012 року на все майно боржника, що належить [PERSON] , а саме: 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №12246011 від 05 березня 2012 року. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] , є спадкоємицею після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 08.02.2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Полякової Г.В. для успадкування нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із смертю [PERSON] . Проте нотаріусом було відмовлено Заявнику у видачі документів на право власності. Підставою для відмови у прийнятті спадщини є наявність обтяження на спадкове майно. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (копія в додатках), на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстроване обтяження № 12246011 накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 28556342, 16.01.2012, ВДВС Комінтернівського РУЮ, державний виконавець Коробков В.О. Вказаний арешт було накладено в рамках виконавчого провадження № 28556342, відкритого Лиманським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області (Постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2011 року, виконавчий лист 08.08.2011 №2-1698/10 виданий Комінтернівським районним судом Одеської області). Постановою державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Івановим Іваном Васильовичем від 22.03.2018 року виконавчий лист № 2- 1698/10 було повернуто стягувану на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження закрито, але у постанові зазначено, що Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22.03.2022. При цьому арешт з майна знято не було. Згідно відповіді № 17502/03-2-07 від 04.05.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) мені роз`яснено, що відповідно до п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» завершення виконавчого провадження з вищевказаної підстави не передбачає зняття арешту, накладеного на майно (кошти боржника, а тому правові підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. Водночас цією відповіддю зазначено, що повторно на виконання у строки зазначені в Постанові від 22.03.2018 року вказаний виконавчий документ до виконавчої служби не надходив, а виконавче провадження № 28556342 знищено за закінченням трирічного терміну зберігання завершених виконавчих проваджень. Жодного виконавчого провадження по стягненню за виконавчим листом № 2- 1698/10 на дату звернення до суду не відкрито. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] особу в інтересах якої було накладено арешт на майно. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву якою позовні вимоги підтримала та просили суд зняти арешт із нерухомого майна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином про причини неявки в судове засідання не повідомив. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, клопотань чи заяв до суду не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 28556342, відкритого Лиманським районним ВДВС ГТУЮ в Одеській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 16.01.2012 року накладено арешт на все майно, що належало боржнику [PERSON] , а саме частину житлового будинку який розташований по [ADDRESS] , належну боржнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2004 року посвідченого Комінтернівською райдержнотконторою реєстр №33. Постановою державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Івановим Іваном Васильовичем від 22.03.2018 року виконавчий лист № 2- 1698/10 було повернуто стягувану на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження закрито, але у постанові зазначено, що Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22.03.2022 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2022 року. Спадкоємицею померлого [PERSON] у відповідності до довідки приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Полякової Ганни Володимирівни є позивач [PERSON] . Листом від 04.05.2023 року Управління забезпечення примусового виконання рішень в одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бурдейній М.Р. повідомлено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Лиманському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (на теперішній час, Доброславський відділ державної виконавчої служби у Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у період з 05.09.2011 по 22.03.2018 перебувало виконавче провадження № 28556342 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1698/10 від 08.08.2011, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 31 581,00 грн, за яким винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно даних наявних в Системі, стягнення за виконавчим листом не проводилось, повторно на виконання вказаний виконавчий документ до відділу не надходив. Роз`яснено, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону, завершення виконавчого провадження з вищевказаної підстави, не передбачає зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника. Одночасно зазначаємо, що в порядку приписів пункту 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та Приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 року № 1829/5, виконавче провадження знищено за закінченням трирічного терміну зберігання завершених виконавчих проваджень. Також листом рекомендовано заявникові звернутися до суду. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Постановою пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» в абзаці 4 пункту 24 зазначено: «Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, позивач [PERSON] , є спадкоємцем майна після померлого [PERSON] , позбавлений можливості оформити свої спадкові права, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із перебуванням спадкового майна під арештом, чим порушуються його права. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли його стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установи), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Outcome: approved