Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви вказує, що до 21 грудня 2013 року заявниця перебувала в шлюбі з [PERSON] та мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що 21 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано, але вони фактичні шлюбні стосунки не припинили та до 23 лютого 2023 року проживали разом однією сім`єю як подружжя. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення даного факту їй необхідне для звернення до Пенсійного фонду України для призначення пенсії по втраті годувальника, згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому на цій підставі звернулася до суду з вказаною заявою. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав, зазначених у заяві, також у якості свідка суду показала, що з чоловіком [PERSON] вони розлучилися 21 грудня 2013 року щоб отримувати допомогу від держави як малозабезпечена сім`я, потім чоловік оформив догляд за меншою дитиною, оскільки він мав інвалідність з дитинства. Вказує, що після розлучення в їх стосунках нічого не змінилося, вони проживали як сім`я, вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, купували меблі, оплачували послуги, доглядали за присадибною територією, як чоловік та дружина, також виховували дітей та відвідували разом шкільні збори. Вказує, що вони не проживали окремо після розлучення та не припиняли фактичних шлюбних стосунків. В подальшому заявниця до суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника (а.с.138). Представник заявника адвокат Рижкова В.О. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській областів судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, де просив вирішити справу на розсуд суду (а.с.125). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Новомиколаївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області від 21.09.2002 року, про що зроблений відповідний актовий запис №3. 21 грудня 2013 року вказаний шлюб розірвано рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.12.2013 року №383/1804/13-ц, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.10.2023 року за №00042031872 (а.с.20-23). Від вказаного шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане в виконкомі Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 07.11.2002 року (а.с.13) та син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане виконкомом Новомиколаївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 10.05.2005 року (а.с.12). [INFO] [PERSON] загинув беручи участь у бойових діях та забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримквання збройної агресії російської федерації проти України, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 03.03.2023 року, актовий запис №61 (а.с.11) та листом Бобринецької міської ради від 26.10.2023 року №03-19/58/01 (а.с.17). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що знає родину [PERSON] близько 10 років та вказала, що їй відомо, що заявниця з покійним проживали як чоловік та дружина і вели спільне господарство, мали спільних дітей. Щодо факту їх розлучення їй нічого не відомо. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка надала суду аналогічні свідку [PERSON] покази. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5) частини один статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до частини четвертої 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з частинами першою та другою статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За загальними правилами доказування, яким кореспондують положення статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18. На підтвердження обставин, зазначених у заяві [PERSON] посилалася як на докази на показання свідків, та власне на свої показання, які вона надала суду у порядку ст.92 ЦПК України, але суд зазначає, що вони носять у цілому загальний характер і не містять посилань на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у подібних правовідносинах та стосуються здебільшого констатації факту сумісного проведення часу заявниці та померлого та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. Крім того, слід ураховувати що внутрішнє сприйняття та розуміння свідком поняття родини і законодавче закріплене визначення сім`ї при необхідності встановлення факту сімейних відносин об`єктивно різняться, адже свідки стверджують про проживання в одному помешканні та загалом посилаються на наявність ведення спільного господарства, однак у чому полягає така спільність, які взаємні права та обов`язки мали заявниця та [PERSON] свідки не вказують. Таким чином, суд наголошує, що самі по собі показання свідків не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/6033/22 (провадження № 61-13966св23) від 19.06.2024 року. Також, на підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] заявниця надала численні спільні з [PERSON] фотографії, які зі слів заявниці зроблені у різні проміжки часу (а.с.28-36), але суд критично ставиться до вказаних доказів та відхиляє їх, оскільки ці фотографії не містять дати події та самі по собі не підтверджують обставин існування сімейних стосунків. Без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, спільний відпочинок осіб не є достатнім для визнання факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №760/20948/16-ц (провадження № 14-70цс22)від 10.04.2024 року. Разом із тим, у контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20. Крім того, заявниця посилається в своїй заяві на ту обставину, що вона разом з [PERSON] їздили до республіки Польща на заробітки для спільного поповнення сімейного бюджету. Згідно досліджених копій закордонних паспортів громадянина України для виїзду за кордон, вбачається, що заявниця та померлий [PERSON] перетинали кордон в один проміжок часу (а.с.14-15), але даний доказ не є достатнім для визнання факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з Будинковою книгою домоволодіння по [ADDRESS] , заявниця та померлий [PERSON] проживали за вказаною адресою (а.с.24-27), але доводи заявника, що померлий [PERSON] неодноразово зі свого банківського карткового рахунку здійснював оплату комунальних платежів за вказаною адресою не підтверджено належними та допустими доказами. Крім того, від заявника [PERSON] від 02.09.2024 року надійшло клопотання, в якому вона відмовилася від свого попереднього клопотання, яке вирішено судом, про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформації по картковому рахунку [PERSON] в (а.с.138). Також, суд не може прийняти як належниий та допустимий доказ акт обстеження матеріально-побутових умов заявника від 24.10.2023 року, оскільки повноваження осіб, на його складення не підтверджені у законний спосіб, та з останнього вбачається, що даний акт складеного зі слів сусідів заявниці після смерті [PERSON] .. Отже, з досліджених доказів суд не встановив у сукупності обставин та відносин, які б підтверджували спільне проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки заявниці та [PERSON] , а самі по собі факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні саме подружжю. Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі№554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12 грудня 2019 року у справі№466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 рокуу справі №522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18),від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження№ 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19(№ 61-3071св21), та інших. Таким чином, заявником не надано жодного належного та допустимого доказу, що пiдтверджує реальнiсть сiмейних вiдносин мiж нею та померлим [PERSON] .. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки заявником не надано належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що вона із [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджують сукупність обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю у зазначений в заяві період, й інших доказів, які б вказували на наявність у них сталих відносин притаманних членам сім`ї судом не здобуто, суд дійшов висновку про відмову [PERSON] в задоволені заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, .

Outcome: dismissed