Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] , в собі представника адвоката Каленської Наталії Володимирівни, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в нього з відповідачкою [INFO] народилася донька - [PERSON] . 04 листопада 2017 року позивач уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №75, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 23.12.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 2019 року виключно позивач [PERSON] займається вихованням та утриманням доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. 16 липня 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та призначено справу до розгляду на 16 серпня 2024 року на 08 год 30 хв. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в поданій суду заяві проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати за її відсутності. Сторони просять справу розглядати за їх відсутності. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , виданого 21 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, актова запис №40, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 листопада 2017 року вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №75, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.12.2021 року по справі №619/5092/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.11.2017 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №75 - розірвано. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання № 38 від 30.05.2024 [PERSON] зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , фактично мешкає - [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON] , яка зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , фактично мешкає з батьком за адресою - [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2024 р. по справі №619/3916/24 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO] прийнята судом до розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню доньку. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному об`ємі та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходів), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 01.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved