Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики №5559267 від 07.05.2023 у сумі 14960,00 грн; за договором позики №72145572 від 01.01.2023 року у сумі 16000,00 грн; за договором позики № 4225735 від 13.07.2023 у сумі 17562,50 грн; за кредитним договором № 102847579 від 16.07.2023 року у сумі 39275,00 грн; за кредитним договором № 7767436 від 25.07.2023 у сумі 58912,50 грн, а всього у загальному розмірі 146 710,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.05.2023 між ТОВ«МАНІФОЮ» (далі - первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір позики № 5559267. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 договору позики, реквізити та підписи сторін. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних» (п.п. 8.3.3. п. 8 договору позики). 15.11.2023 між TOB «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 15-11/2023, згідно якого ТОВ «МАНФОЮ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 15.11.2023 до договору факторингу №15-11/202 15.11.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14960,00 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9960 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.11.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також 01 січня 2023 року, між ТОВ «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №72145572. Відповідно до п. 20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформацій телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 14 від 25.01.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 13 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №4225735. Відповідно до п. 20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформацій телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17562,50 грн., з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12562,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 16 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір №102847579. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 28.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено договір факторингу № 28112023, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28.11.2023 року до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39275,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28575,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 700,00 грн - сума заборгованості за комісією. 25 липня 2023 року між Товариством з обмежено відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7767436. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 28.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено договір факторингу № 28112023, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.11.2023 року до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58912,50 грн, з яких: 15000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42862,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 1050,00 грн - сума заборгованості за комісією. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.11.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідачем умови договорів не виконувались, кредит не сплачувався, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. У відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Відповідачем подано відзив на позов, який містив заперечення щодо нарахування заборгованості за кредитними договорами. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 1.1 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилається на те, що право вимоги за кредитним договором № 72145572 від 01 січня 2023 року, перейшло до них на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, однак оскільки договір факторингу було укладено 14.06.2021 року, а сам кредитний договір - 01 січня 2023 року, тобто, на момент укладення зазначеного договору факторингу, строк виконання за кредитним договором ще не настав, а тому вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №72145572 від 01.01.2023 не підлягають задоволенню. Аналогічно і щодо вимоги за кредитним договором № 4225735 від 13 липня 2023 року. Позивач зазначає, що право вимоги до нього перейшло на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, однак оскільки договір факторингу було укладено 14.06.2021, а сам кредитний договір - 13.07.2023, тобто, на момент укладення договору факторингу, строк виконання за кредитним договором ще не настав, вказаний кредитний договір ще не було укладено на момент укладення договору факторингу, а тому вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4225735 від 13 лишня 2023 року не підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до кредитних договорів №102847579 від 16.07.2023 року та №7767436 від 25.07.2023 року позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за комісією у розмірі 700,00 грн та 1050 грн відповідно, однак враховуючи практику суду касаційної інстанції, вважає нарахування такої комісії неправомірною, а вимоги у цій частині є нікчемними. Також зазначає, що оскільки розмір кредиту за кредитним договором № 5559267, за яким відповідачем було отримано кредит у розмірі 5000,00 грн, та за кредитним договором №72145572, за яким відповідачем було отримано у розмірі 4000,00 грн, не перевищують розміру однієї мінімальної заробітної плати, а тому, на думку відповідача, нарахування відсотків за такими кредитним договорами не здійснюється. Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували отримання кредитних коштів. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 22 липня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив. Зазначає, що договори укладені між первісними кредиторами та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. 3 метою мінімізації та недопустимості розкриття відомостей щодо інших боржників, позивач разом з поданою позивною заявою надав суду витяги з реєстру боржників до вищезазначених договорів факторингу, що відображають інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номеру відповідного договору. Щодо посилання відповідача щодо відсутності права вимоги у позивача за кредитами № 72145572 та № 4225735, позивач звертає увагу, що за умовами договорів факторингу № 14/06/21 право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав вимог, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24.04.2018 по справі №914/868/17. Тобто, датою відступлення права вимоги за кредитним договором № 72145572 до позивача є 25.01.2024 та за кредитним договором №4225735 до позивача є 27.02.2024, що в свою чергу доводить, що позивач набув права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами після дати їх укладення. Просить позов задовольнити. 05 червня 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі, призначено судове засідання. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи належним чином, сторона позивача у позовній заяві просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідач про причини неявки не повідомив. З урахуванням наведеного, на підставі п. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. 07 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі - первісний кредитор, ТОВ «Маніфою») та [PERSON] (далі - відповідач або позичальник) було укладено договір позики №5559267 (арк.спр. 10 -14). Згідно з п. 2.1 договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі, відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п.2.5 договору позики, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Згідно з п.9.1 договір позики укладається в інформаційно - телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. Відповідно до п.10.1.5 та п.10.1.6 договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Додатковою угодою №1 від 06.06.2023 року до договору позики №5559267 від 07.05.2023 року сторони погодили продовжити строк позики на 80 днів, шляхом встановлення строку користування позикою. Датою повернення позики встановлено 25 серпня 2023 року. Додатковою угодою №2 від 06.07.2023 року до договору позики №5559267 від 07.05.2023 року сторони погодили продовжити строк позики на 80 днів, шляхом встановлення строку користування позикою. Датою повернення позики встановлено 24 вересня 2023 року. Згідно даних інформаційної довідки №2782_240528140559 від 28 травня 2024 року убачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс «iPay.ua» 07.05.2023 23:12:11 проведена транзакція на суму 5000,00 гривень. Номер картки вказано [NUMBER] . Номер транзакції в системі - 234644717. 15.11.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 15 - 11/2023 (арк.спр.26-28), у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників від 15 листопада 2023 року до Договору факторингу № 15 - 11/2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14960,00 грн, з яких: 5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9960,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - заборгованість за процентами на прострочену позику. Також, 16 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - первісний кредитор, ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] (далі - відповідач або позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 102847579 (арк.спр.62-67). Відповідно до умов цього договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 10 000,00 грн, строком на 105 днів, з 16.07.2023 по 29.10.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за кожен день строку користування кредитом. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Згідно з п. 2.1 Договору, за цим договором кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Також відповідно до п. 2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3. Договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. Відповідно до умов п.1.5.1. комісія за надання кредиту - 700,00 грн, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.6.1. цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно - телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток та інші засоби. Згідно платіжного доручення №68576965 від 16.07.2023 убачається, що ТОВ «Мілоан» на картку отримувача [PERSON] [NUMBER] перераховано 10000,00 грн, призначення платежу - кошти згідно договору №102847579. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28112023 (арк.спр.70-72), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28 листопада 2023 року до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 (витяг з реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39275,00 грн, з яких: 10 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28575, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; 700,00 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Також, 25 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - первісний кредитор, ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] (далі - відповідач або позичальник) було укладено договір про споживчий кредит № 7767436 (арк.спр.76-81). Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 15 000,00 грн, строком на 105 днів, з 25.07.2023 по 07.11.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за кожен день строку користування кредитом. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Згідно з п. 2.1 Договору, за цим договором кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Також відповідно до п. 2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3. Договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. Відповідно до умов п.1.5.1. комісія за надання кредиту - 1050,00 грн, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.6.1. цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно - телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток та інші засоби. Згідно платіжного доручення №106078461 від 25.07.2023 убачається, що ТОВ «Мілоан» на картку отримувача [PERSON] [NUMBER] перераховано 15000,00 грн, призначення платежу - кошти згідно договору №7767436. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28112023 (арк.спр.84-86), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28 листопада 2023 року до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 (витяг з реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58912,50 грн, з яких: 15 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42862, 50 грн - сума заборгованості за відсотками; 1050,00 грн. - заборгованість за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Також, 01 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №72145572 (арк.спр.36-37), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 4 000,00 на погоджений умовами договору строк - 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2., 5.3. п. 5 договору позики). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (арк.спр.39-40), у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №14 від 25.01.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з реєстру боржників №14 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16000, 00 грн, з яких: 4000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Також, 13 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4225735 (арк.спр.46-48), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 5 000,00 на погоджений умовами договору строк - 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2., 5.3. п. 5 договору позики). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (арк.спр.50-51), у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №14 від 27.02.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з реєстру боржників №19 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17562, 50 грн, з яких: 5000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12562,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.634,638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, судом встановлено, що з відповідачем дійсно були укладені вищевказані договори позики з ТОВ «Маніфою», ТОВ «Мілоан» та з ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про надання кредитних коштів. Щодо виконання зобов`язань за кредитними договорами із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Маніфою», ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договори позики; первісні кредитори передали своє право вимоги позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», розмір заборгованості за договорами позики, укладеними з відповідачем, становить ту суму, що зазначена у додатку до договору факторингу, за яким позивач набув право вимоги до відповідача як кредитор у зобов`язанні. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При вирішенні питання щодо наявності права вимоги у позивача суд виходить з наступного. За умовами договору факторингу, укладеного 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувся перехід права грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Згідно з витягом реєстру боржників №14 від 25.01.2024 (арк.спр.44) та № 19 від 27.02.2024 (арк.спр.55) до вказаного договору факторингу від 14.06.2021, [PERSON] у вказаних реєстрах зазначений як боржник за договорами позики №72145572 від 01.01.2023 та №4225735 від 13.07.2023. Тобто, фактично зазначені договори позики від 01.01.2023 №72145572 та від 13.07.2023 №4225735 були укладені після укладення вказаного договору факторингу від 14.06.2021. У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду зазначила у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17 (провадження №61-12551св20). З урахуванням наведеного, права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. Отже, встановивши, що договори позики №72145572 від 01.01.2023 та №4225735 від 13.07.2023, станом на момент укладення 14.06.2021 договору факторингу не були укладені, суд вважає, що відступлення (продаж) неіснуючих станом на 14.06.2021 прав вимоги та майнових прав суперечить статті 514 ЦК України, тому суд дійшов висновку про те, що права кредитора за договорами позики №72145572 та №4225735 не перейшли до позивача на підставі вищевказаного договору факторингу від 14.06.2021, тобто, позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача по стягненню заборгованості за вказаними договорами позики, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Щодо стягнення комісії за кредитними договорами №102847579 від 16.07.2023 у розмірі 700,00 грн та за договором №7767436 від 25.07.2023 у розмірі 1050,00 грн, суд зазначає, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження№61-4202сво22). Таким чином, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем одноразової комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, а посилання відповідача про те, що положення цих кредитних договорів в частині стягнення суми комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦК України є помилковим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 113 147, 50 грн, а саме за договором позики № 5559267 від 07.05.2023 у розмірі 14960,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9 960,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою; за договором позики № 102847579 від 16.07.2023 у розмірі 39275,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 28575,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 700,00 грн - заборгованість за комісією; за договором позики № 7767436 від 25.07.2023 у розмірі 58 912,50 грн, з яких: 15 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 42 862, 50 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 1050,00 грн - заборгованість за комісією; отже позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2331,56 грн.

Outcome: partial