Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

У травні 2024 року уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кожухівський Я.І., звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості: за кредитним договором № 9535286892 в розмірі 14573,76 грн, за договором позики № 78822672 в розмірі 11340,87 грн, та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.03.2021 [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор, ТОВ «ФК «ЦФР») кредитний договір № 9535286892. Цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір, складають єдиний кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 21 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 Реєстру прав вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14573,76 грн, з яких: 6690,00 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,84 грн загальна заборгованість по відсоткам; 7882,92 грн загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн пеня/штрафи. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.03.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 9535286892 від 09.03.2021 в сумі 14573,76 грн. 16 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики № 78822672 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11340,87 грн, з яких: 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7840,87 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78822672 в розмірі 11340,87 грн. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 03.06.2024 року відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду. Відповідач [PERSON] копію ухвали від 03.06.2024, копію позовної заяви з додатками та судові повістки на 10.07.2024 та 29.07.2024 отримав, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив у визначені судом строки не подав. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених письмових доказів по справі судом встановлено, що 09.03.2021 між ТОВ «ФК ЦФР» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 9535286892, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 7299,00 грн, строк, на який надається кредит 12 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5286892, який є невід`ємною частиною цього договору. У Паспорті кредиту № 5286892 визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, які відповідають умовам, викладеним у кредитному договорі, зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, а саме: загальні витрати за кредитом 5755,74 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 12554,74 грн, реальна річна процентна ставка 195,17 %, а також визначений порядок повернення: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Кредитний договір № 9535286892 від 09.03.2021, Паспорт кредиту № 5286892, а також заява-анкета на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» підписані відповідачем власноручно (а.с. 7 копія договору, а.с. 8-9 копія паспорту кредиту, а.с.10 копія заяви-анкети). 07 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Підпунктом 9.2. пункту 9 договору визначено, що цей договір діє протягом 1 (одного) календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с. 18-19 копія 1, 2, 7, 8 сторінок договору). 21 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступти факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невідємною частиною цього договору. Підпунктом 3.3. пункту 3 договору визначено, що сторони домовились, що сума боргу, яка відступається клієнтом фактору за цим договором, станом на дату відступлення прав вимоги становить грн. ( ). (а.с. 20-21 копія 1, 2, 3, 10 договору факторингу). Позивачем до позовної заяви також додано Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року, у якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 2656 шт, після чого, з урахуванням пункту 2.1. договору факторингу № НІ/11/9-Ф від «21» березня 2023 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Загальна сума заборгованості складає грн. ( ). (а.с. 22). Суд звертає увагу на те, що у договорі факторингу та акті прийому передачі реєстру прав вимоги до цього договору не вказано сум\~загальної суми\~прав вимоги,\~ціни продажу,\~загальної суми\~заборгованості. Не долучено до матеріалів позовної заяви і доказів виконання фактором грошового зобов`язання, а саме: доказів моменту надходження ціни продажу за відповідним реєстром прав вимоги на рахунок клієнта, що є моментом виконання фактором грошового зобов`язання, про який зазначено в п. 3.1. договору факторингу. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог від 21.03.2023 до Договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року за [PERSON] за кредитним договором від 09.03.2021 № 9535286892 рахується загальна сума боргу у розмірі 14573,76 грн, з яких: 6690,00 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,84 грн загальна заборгованість по відсоткам, 7882,92 грн загальна заборгованість по комісії. При цьому даний витяг не містить підписів сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача як боржника за вказаним договором факторингу (а.с. 23 копія витягу). Самого реєстру боржників, з якого б вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором, позивачем до суду не надано. Суд також звертає увагу на те, що з договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 та акту прийому передачі реєстру прав вимоги від 21.03.2023 до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року вбачається, що підписантом даних документів є заступник голови правління АТ «ТАСКОМБАНК» С.А. Салоїда, а у Витягу з реєстру прав вимог від 21.03.2023 до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023 року підписантом вказаний заступник голови правління А.Т. Салоїда. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 9535286892 від 09.03.2021 за період з 21.03.2023 по 31.03.2024 за [PERSON] станом на 31.03.2024 рахується непогашена заборгованість, залишок якої складає 14573,76 грн, з яких: 6690,00 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,84 грн загальна заборгованість по відсоткам, 7882,92 грн загальна заборгованість по комісії. З даного розрахунку вбачається, що з 21.03.2023 (з моменту складання акту прийому-передачі реєстру прав вимоги) по 31.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних нарахувань [PERSON] за кредитним договором № 9535286892 від 09.03.2021 (а.с. 17 розрахунок). 16 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78822672. Відповідно до п. 20 договору цей договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики визначені основні параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики 500,00 гривень (підп. 2.1); строк позики (строк договору) 15 днів (підп. 2.2); процентна ставка (базова)/день 2,5% (фіксована) (підп. 2.3); дата надання позики 16/04/2023; дата повернення позики (останній день) 01/05/2023; знижена процентна ставка/день 2,5% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70% (не застосовується в період карантину); пеня/день 2,70% (не застосовується в період карантину); орієнтовна реальна річна процентна ставка 231834,66%; орієнтовна загальна вартість позики 687,50 грн (а.с. 28-30 копія договору з додатком). 16 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 78822672 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78822672 від 16.04.2023, за умовами якої на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікацйної системи, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 500,00 грн на 3000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 3500,00 грн. Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`язку зі збільшенням загального розміру позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики. У зв`язку з цим сторони домовились викласти в новій редакції стовбець 7 Таблиці п. 2 договору, а саме: «Орієнтовна загальна вартість позики, у грн» - 4812,50 грн, а також внести зміни в додаток № 1 до договору та викласти його в новій редакції, що додається. Інші положення залишаються без змін (а.с. 31-32 копія додаткової угоди). 14 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з п. 1.2 Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до розділу 3 «Порядок розрахунків» договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (а.с. 33-34 копія договору факторингу). Позивачем до суду також додано: - Додаткову угоду № 2 від 28.07.2021 до договору факторингу від 14/06/21 від 14.06.2021, якою внесено зміни до п. 1.3 договору факторингу (а.с. 35); - Додаткову угоду № 11 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, в якій у п. 1 зазначено: «1. Загальна сума Прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 становить грн.( » 2. В якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 9,6 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить грн.» (а.с. 36); - Акт прийому-передачі реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, у якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 10 кількістю 6170, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 від клієнта до факторна переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає грн. (. (а.с. 37). Суд звертає увагу на те, що у доданих до договору факторингу додатках не вказано сум\~загальної суми\~прав вимоги,\~ціни продажу,\~загальної суми\~заборгованості. Не долучено до матеріалів позовної заяви і доказів виконання фактором грошового зобов`язання, а саме: доказів моменту надходження ціни продажу за відповідним реєстром боржників на рахунок клієнта, що є моментом виконання фактором грошового зобов`язання, про який зазначено в п. 3.4 договору факторингу. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за договором позики № 78822672 рахується заборгованість у розмірі 11340,87 грн, з яких: 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7840,87 грн сума заборгованості за відсотками. При цьому даний витяг не містить підписів сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача як боржника за вказаним договором факторингу (а.с. 38 копія витягу). Самого реєстру боржників, з якого б вбачалося право вимоги за спірним договором позики, позивачем до суду не надано. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 78822672 від 16.04.2023 за період з 21.09.2023 по 31.03.2024 за [PERSON] станом на 31.03.2024 рахується непогашена заборгованість, залишок якої складає 11340,87 грн, з яких: 3500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7840,87 грн сума заборгованості за відсотками. З даного розрахунку вбачається, що з 21.09.2023 (з моменту складання акту прийому-передачі реєстру прав вимоги) по 31.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних нарахувань [PERSON] за кредитним договором № 78822672 від 16.04.2023 (а.с. 39 розрахунок). Частиною 1\~статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. \~Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Цивільний кодекс України\~у статтях\~3,\~6,\~203,\~626,\~627\~визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до пункту шостого частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом статей\~526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу\~ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками у\~такій самій\~кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що\~встановлені\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 09.03.2021 уклав кредитний договір № 9535286892 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», підписавши його власноручно. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Судом встановлено, що 16.04.2023 між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78822672, а також додаткову угоду № 78822672 до договору позики, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Тож, лише без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 ). З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. У розрізі викладеного, ураховуючи сталу практику Верховного Суду, яка регулює правовідносини із відступлення права вимоги (цесії) вбачається, що саме на первісного кредитора покладено обов`язок представити новому кредитору всі документі, які слугували підставою виникнення боргового зобов`язання у боржника, оскільки правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що кредитний договір № 9535286892 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено 09.03.2021, тобто більше ніж через чотири роки після укладення 07.10.2016 договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісним кредитором) та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (новим кредитором), строк дії якого визначений у 1 (один) календарний рік. Жодної визначеної вимоги у ПАТ «ТАСКОМБАНК» щодо [PERSON] на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 не було, та сторони не могли передбачити, що 09.03.2021 буде укладено договір № 9535286892. Крім того, у договорі про відступлення права вимоги від 07.10.2016 у розділі 1 «Визначення термінів» вказано, що права вимоги, які первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права грошової вимоги (боргових зобов`язань) за фінансовими кредитами первісного кредитора за кредитними договорами до позичальників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі укладених між первісним кредитором та позичальниками кредитних договорів, та підтверджуються документацією, а також інші права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення. Тобто, це ті права вимоги, які існували на момент укладення договору про відступлення права вимоги, а не права, які можуть виникнути в майбутньому. Договір факторингу № НІ/11/9-Ф між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено 21.03.2023, тобто після укладення 09.03.2021 кредитного договору № 9535286892 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] , але належних доказів, які б підтверджували перехід права вимоги до боржника [PERSON] , за кредитним договором № 9535286892 від 09.03.2021, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» від клієнта АТ «ТАСКОМБАНК» за договором факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 суду не надано. Разом з тим, суду не надано і належних доказів, які б підтверджували перехід права вимоги до позичальника за договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР». Також судом\~встановлено,\~що договір\~позики №\~78822672\~та додаткова\~угода до\~договору позики\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та відповідачем\~ [PERSON] \~укладені 16.04.2023,\~тобто майже\~через два\~роки після\~укладення 14.06.2021\~договору факторингу\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та позивачем. Отже, право вимоги до\~\~ [PERSON] у позивача не існувало на момент укладення договору факторингу, хоча як право майбутньої вимоги на момент укладення договору могло би бути визначеним. Жодної визначеної вимоги у ТОВ\~«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 16 квітня 2023 року буде укладено договір позики № 78822672 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] . Враховуючи наведене та те, що позивач не надав суду належних доказів переходу до нього прав вимоги за кредитним договором № 9535286892 від 09.03.2021 та за договором позики № 78822672 від 16.04.2023, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed