Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином 23 років, якщо він продовжуватиме навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками [PERSON] , [INFO] є позивач та відповідач, які певний час перебували у цивільному шлюбі. На даний час, повнолітній син навчається у Київському транспортно-економічному фаховому коледжі Національного транспортного університету,\~на 3\~курсі,\~денної форми\~навчання на\~контрактній основі та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. Відповідач надав пояснення, що має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яку зобов`язаний утримувати до повноліття. При цьому, відповідач і є особою працездатного віку та працює, проте, має незадовільний стан здоров`я, у нього відсутнє у власності рухоме та нерухоме майно. Тому, відповідач визнав частково позовні вимоги та вказав, що має змогу сплачувати аліменти у сумі 1/8 частин його заробітку (доходу). У судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, але надали суду заяви, у яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з проханням до суду задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Ухвалою Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області від 12.07.2024 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає разом із сином [PERSON] (а.с. 2-5). [PERSON] , 2005 року народження, у відповідності до Довідки №5762 від 22 травня 2024 року, вступив у 2022 році на основі повної загальної середньої освіти до Відокремленого структурного підрозділу «Київський транспортно-економічний фаховий коледж Національного транспортного університету» і на даний час навчається на 3 курсі денного відділення на спеціальності 274 Автомобільний транспорт, освітньо-професійна програма «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» (а.с. 6). Загальна вартість навчання у відповідності до Договору №84/ОА/22 про підготовку фахового молодшого бакалавра за денною формою здобуття освіти від 22.08.2022 року та укладених додаткових угод на навчання [PERSON] складає 43 859,00 грн. (а.с. 7-9). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням у Відокремленому структурному підрозділі «Київський транспортно-економічний фаховий коледж Національного транспортного університету» не надає, в добровільному порядку узгодити дане питання про матеріальне забезпечення сина не є можливим. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 31)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Між тим, згідно із ч. 1\~ст. 191 СК,\~аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, судом враховано норми ст.ст. 180, 182 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому, зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я та не має у власності будь-якого майна до наданих письмових пояснень долучено не було. Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що відповідач, який є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також\~враховуючи обов`язок\~відповідача утримувати\~іншу неповнолітню\~дитину, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов підлягає частковому задоволенню,\~а саме\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню\~ аліменти\~на навчання\~сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 червня 2024 року до 30 червня 2025 року, а саме, до закінчення навчання. На думку суду, такий розмір аліментів є виправданим та не призведе до порушення прав відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: partial