Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебував в шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2008 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №567. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року шлюб між ними розірваний. Під час шлюбу вони з відповідачкою придбали автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року по справі №540/4448/14-ц було визнано їх спільною сумісною власністю, визнано за кожним з них право власності по частини автомобіля та припинено право спільної сумісної власності на нього. Зазначив, що він увесь час користується автомобілем марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який є неподільним майном, у зв`язку з чим частку належну відповідачці виділити не можливо. Оскільки об`єктом поділу є неподільна річ, то він бажає сплатити відповідачці ринкову вартість належної їй частки автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , та припинити її право власності на автомобіль. Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] №23-6462 від 20 грудня 2023 року ринкова вартість КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] станом на 25 січня 2024 року складає 232791,00 грн. Отже, ринкова вартість частини автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] складає 116485,50 грн. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на частину автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; визнати за ним право особистої власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію за частку у праві власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 116485,50 грн.; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 31 травня 2023 року у справі було відкрите провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 28). Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року у справі було призначено автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено (а.с. 90-91). 22 лютого 2024 року справа була повернута до суду разом з висновком експерта. Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року було поновлено провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 117). Ухвалою суду від 25 березня 2024 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 127). Позивач та його представник, діючий за ордером від 03 травня 2023 року та договором про надання правничої допомоги від 18 квітня 2023 року в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали через канцелярію суду заяву про підтримання позову та слухання справи за їх відсутністю (а.с. 165, 168-171, 172, 179, 218). Відповідачка та її представник, діюча за ордером від 25 жовтня 2023 року та договором про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2023 року в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надала заяву, в який зазначила, що не заперечує проти отримання грошової компенсації, за умови попереднього внесення позивачем визначеної суми на депозитний рахунок суду (а.с. 152, 189, 194-196, 197). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 8 Сімейного кодексу України та главою 26 книги третьої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2008 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №567. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6-18). Встановлено, що в період шлюбу сторони придбали автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований на праві власності за позивачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.55). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року по справі №540/4448/14-ц автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] було визнано спільною сумісною власністю сторін, визнано за кожним з них право власності по частини автомобіля та припинено право спільної сумісної власності на нього (а.с.6-18). З матеріалів справи вбачається, що з моменту придбання і до теперішнього часу автомобілем марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , користується позивач, який бажає сплатити відповідачці грошову компенсацію в розмірі ринкової вартості належної їй частки автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , та припинити її право власності на автомобіль. Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] №23-6462 від 20 грудня 2023 року ринкова вартість КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] станом на 25 січня 2024 року складає 232791,00 грн.(а.с. 104-107). Отже, ринкова вартість частини автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] складає 116485,50 грн. Встановлено, що 24 травня 2023 року позивач перерахував на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової України в Одеській області адміністрації. грошову компенсацію за частину автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 116485,50 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 166, 167). Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтями 356, 358ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2, 4 ст. 71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК). За змістом ч. 4 ст. 71 СК присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК. Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У пп. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Згідно висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] №23-6462 від 20 грудня 2023 року ринкова вартість КТЗ JEEP Patriot, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] станом на 25 січня 2024 року складає 232791,00 грн.(а.с.104-107). Отже, ринкова вартість частини автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] складає 116485,50 грн. Автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] є неподільною річчю, а тому відповідачка, як співвласник автомобіля має право на отримання грошової компенсації вартості його частки, яка згідно висновку експерта транспортно - товарознавчої експертизи №23-6462 від 20 грудня 2023 року. Присудження одному із співвласників грошової компенсації замість його частки у праві спільної часткової власності на спадкове майно, допускається відповідно до вимог статті ст.364 ЦК України лише за його згодою. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 визначила, що «…за змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі (близькі за змістом висновки висловлені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18, від 3 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, від 3 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц і від 9 червня 2021 року у справі № 760/789/19). Встановлено, що представник відповідачки не заперечував проти отримання останньою грошової компенсації за свою частку у праві власності на автомобіль марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , яка складає 116485,50 грн., що підтверджується його заявою від 27 серпня 2024 року (а.с. 217). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30 березня 2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 18 квітня 2023 року між позивачем та адвокатом було укладено договір про надання правничої допомоги від 18 квітня 2023 року та акт приймання-передачі виконаної роботи від 03 червня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 18 квітня 2023 року, в якому зазначено, що протягом 30 календарних днів після підписання цього акту клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро винагороду у розмірі 20000,00 грн. (а.с. 168-171, 172). Суд, з урахуванням наданих доказів, результату розгляду даної справи по суті, приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки є обґрунтованими та відповідають критеріям співмірності. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати за послуги з проведенням судової експертизи/експертного дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля марки JEEP Patriot, 2008 року випуску, шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується (а.с. 44-58, 60-61, 62, 63). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судовий збір у справі складає 1395,64 грн., які повністю сплачені позивачем при зверненні до суду. Оскільки позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, то судовий збір необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки (а.с. 1).

Outcome: approved