Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

1 квітня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гришко П.В., до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, через нехтування сімейними цінностями, втрату почуттів взаємної поваги, любові та дружби, що призводило до постійних сварок, свідком яких ставали діти, що негативно впливало на їх психічний стан та спричинювало душевні страждання як позивачці, так і дітям, шлюбні стосунки вони припинили, відповідач створив сім`ю з іншою жінкою, з якою має спільну дитину, спроби примиритися і зберегти сім`ю результатів не дали, шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалася, тому на думку позивачки, збереження шлюбу та сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. 23 квітня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивачки адвоката Гришка П.В. про розгляд справи у відсутності сторони позивачки та підтримання позовних вимог. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 94, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 лютого 2002 року. Від спільного проживання у шлюбі подружжя має одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду\~сім`ї стало те, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, через нехтування сімейними цінностями, втрату почуттів взаємної поваги, любові та дружби, що призводило до постійних сварок між подружжям, свідком яких ставали діти, що негативно впливало на їх психічний стан та спричинювало душевні страждання як позивачці, так і дітям, шлюбні стосунки сторони припинили підтримувати, відповідач створив сім`ю з іншою жінкою, з якою має спільну дитину, спроби позивачки примиритися і зберегти сім`ю результатів не дали, тому наразі час шлюб між ними існує лише формально, а сім`я фактично розпалася. За нормами ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. \~

Outcome: approved