Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Косарева-Козлова Л. О., звернулась з позовною заявою до територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в Іспанії, м. Пуентенанса. Інших родичів у померлої не було, тому [PERSON] займалась всіма питаннями транспортування праху та поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Через скрутний фінансовий стан позивачка лише 09.07.2024 звернулась до приватного нотаріуса Лаврів М. М. з питанням прийняття спадщини, де їй було усно пояснено про необхідність звернення до суду з питанням про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В подальшому, [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Горової Я. О. та отримала письмове пояснення від 20.08.2024 про пропущення позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та необхідність звернутись до суду з питанням про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилась, разом з тим від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника та позивача. 16.08.2024 від відповідача\~Ужгородської міської ради надійшов відзив, в якому представник Ужгородської міської ради просить розглянути справу без його участі на підставі наявних матеріалів справи та постановити рішення у відповідності до вимог законодавства, стягнувши судові витрати з позивача. 23.08.2024 від представника позивача - адвоката Косаревої-Козлової Л. О. надійшла уточнена позовна заява. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від\~23\~лютого 2006\~року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ДИЗ [NUMBER] від 08.01.1986, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17.10.2009. [PERSON] померла [INFO] в Іспанії, м. Пуентенанса, що підтверджується записом в реєстрі актів цивільного стану, том 006717, сторінка 097, номер бланку № 0361612/2, виданий 05.01.2024 відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ріонанса Міністерства юстиції, Іспанія, засвідчений 12.05.2024 мировим суддею пані В. Діас Гіл міста Ріонанса, з підтверденням апостилем підпису та якості, в якій виступає особа, що підписала документ, і справжність печатки чи штампу, проставленому на офіційному документі, першим секретарем з консульських питань Посольства України в Іспанії [PERSON] реєстровий номер 570/4-525-24. 08.01.2024 позивач здійснила SWIFT-переказ на суму 2750 євро фірмі ASSISTANT/MADRID, що підтверджується випискою по картці/рахунку [PERSON] від 26.07.2024. Кошти сплачені за транспортування урни з прахом [PERSON] з Іспанії в Україну. Крім того, з другого кварталу 2022 року по перший квартал 2024 року, відсутня інформація про доходи [PERSON] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.07.2024. 09.07.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Лаврів М. М. з питанням прийняття спадщини щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, нотаріус повідомив про пропуск позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. 20.08.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Горової Я. О. У поясненні від 20.08.2024 їй було рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що [PERSON] не було вчасно подано заяву про прийняття спадщини та не підтверджено факту постійного проживання разом з спадкодавцем/померлим на час відкриття спадщини. [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 392161503 від 23.08.2024 Згідно витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданого 17 липня 2024 року приватним нотаріусом Лаврів М. М., за № 77682751 будь-яка інформація щодо заведення/відкриття спадкової справи щодо майна померлого/спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня. Як зазначає у позовній заяві позивачка, через скрутний фінансовий стан, який був спричинений військовим станом, витратами на транспортування праху матері з Іспанії в Україну, витратами на поховання матері, вона не змогла вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач в силу положень 1261ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1270 ЦК України\~встановлено строк для прийняття спадщини, а саме, шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Верховний Суд вказує на те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Саме, до викладеного вище, зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року . Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а саме: скрутний фінансовий стан, який був спричинений військовим станом, витратами на транспортування праху матері з Іспанії в Україну, витратами на поховання матері, що створило нездоланні та істотні труднощі, які об`єктивно перешкоджали подати своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Суд враховує, що спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована не була, ніхто не звертався з заявами про прийняття спадщини, крім позивача, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Обставини наведені позивачем, є поважними причинами, у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України, і є такими , що перешкоджали позивачу на вчинення дій щодо прийняття спадщини, що свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Окрім того, судом враховано і тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: скрутний фінансовий стан, який був спричинений військовим станом, витратами на транспортування праху матері з Іспанії в Україну, витратами на поховання матері. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими,\~оскільки позивач довів перед судом ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому наявні\~правові підстави\~для задоволення позову. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , за законом першої черги, а тому надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері не суперечитиме закону та не порушить будь-чиїх інших прав та інтересів. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved