Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 17.01.2024 сталася ДТП за участю належних йому та відповідачу [PERSON] транспортних засобів. На місці пригоди учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно з яким водій [PERSON] визнав свою вину. Після огляду автомобіля ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 11\~940,91 грн. Однак фактично відновлювальний ремонт склав 34\~900 грн. Невідшкодованою залишилась сума в розмірі 19\~759,09 грн. (34900-11940,91 грн . -3200 грн. франшиза, яку він отримав від власника транспортного засобу) . На момент ДТП [PERSON] був водієм автомобіля та виконував роботи з перевезення вантажу. Зазначає, що саме власник автомобіля [PERSON] є відповідальним за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки. Також зазначає, що неправомірними діями [PERSON] йому заподіяна моральна шкода, розмір якої оцінює в 5\~000 грн. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 19759 грн. 09 коп., стягнути з [PERSON] моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] проти позову заперечував, зазначивши, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, виникає, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Ліміт страхової суми відповідно до полісу страхування становить 160\~000 грн. Наданий позивачем акт виконаних робіт складений лише 21.03.2024, він не містить відомостей щодо пробігу, у ньому зазначено, що запчастини належать клієнту, а клієнт підписом акту погодив лише обсяг та вартість виконаних робіт. Позивач не надав доказів вартості придбання запасних частин. Вартість робіт, вказана у акті, є завищеною. Водій [PERSON] на момент ДТП не був працівником ФОП [PERSON] , [PERSON] керував транспортним засобом на законних підставах шляхом передачі йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Заявлений розмір моральної шкоди не обгрунтований. У відповіді на відзив позивач зазначив, що автомобіль після ДТП до ремонту не використовувався у зв`язку із пошкодженнями. Наданими доказами підтверджується понесення витрат на ремонт автомобіля. [PERSON] в момент ДТП керував вантажним автомобілем та очевидним є те, що він здійснював комерційне перевезення. У відповіді на відзив відповідач [PERSON] зазначив про те, що відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок ДТП, повинна займатись страхова компанія. У судовому засіданні позивач позов підтримав із зазначених підстав. У судовому засіданні представник [PERSON] проти позову заперечував із зазначених підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу Chevrolet Aveo , д.н.з [NUMBER] . Відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Master, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 3-10). 17.01.2024 сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів, якими керували позивач та відповідач [PERSON] . Сторонами на місці ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якій відповідач [PERSON] водій транспортного засобу Renault Master, д.н.з. [NUMBER] визнав себе винним (а.с. 13). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Master, д.н.з. [NUMBER] ФОП [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно з полісом №АТ/4005115. Страхова сума на одного потерпілого становить 160\~000 грн., франшиза 3200 грн. (а.с. 11). 18.01.2024 було проведено огляд належного позивачу пошкодженого транспортного засобу та складено акт огляду, в якому відображено перелік пошкоджень (а.с. 14) Страхове відшкодування у розмірі 11\~940,91 грн. було виплачено позивачу страховою компанією (а.с. 15). Згідно з наданим позивачем актом виконаних робіт №8 від 21.03.2024, складеним ФОП [PERSON] , вартість матеріалів та ремонтних робіт транспортного засобу Chevrolet Aveo , д.н.з [NUMBER] , замовник [PERSON] , становить 34900 грн. (а.с. 16). Відповідно до копії фіскального чека від 21.03.2024 ФОП [PERSON] сплачено за ремонт автомобіля 34\~900 грн. (а.с. 19) Як вбачається з копії податкового розрахунку сум доходу, складеного ФОП [PERSON] за 1 квартал 2024 року у звітному періоді він не мав найманого працівника [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28,29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Суд відхиляє доводи відповідача про обов`язок відшкодування шкоди страховою компанією. В даній справі сторонами не оспорюється факт ДТП, вина відповідача [PERSON] та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 11940,91 грн. Оскільки вартість майнового збитку, завданого відповідачем пошкодженням належного позивачу автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то саме із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Суд не вбачає правових підстав для стягнення вказаної суми з обох відповідачів у солідарному порядку, оскільки безпосереднім винуватцем ДТП був саме [PERSON] , він на момент дорожньо транспортної пригоди не перебував у трудових відносинах із [PERSON] . Доводи відповідача [PERSON] , що оскільки розмір збитків не перевищує ліміту відповідальності страховика, то саме з ПрАТ «СК «ТАС» як зі страховика підлягає стягненню сума, якої недостатньо для відшкодування шкоди, суперечать положенням\~ст. 1194 ЦК України. За встановлених обставин справи, суд зазначає, що з [PERSON] , як особи винної в ДТП, на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 19\~759,09 грн, яка становить собою різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля і виплатою страхового відшкодування. Вимоги про стягнення цих коштів в солідарному порядку із [PERSON] задоволенню не підлягають. Також позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 5\~000 грн. Згідно з приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 3, 9\~постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи визнання [PERSON] вини у дорожньо-транспортній пригоді і пошкодженні транспортного засобу, суд вбачає наявність підстав для стягнення моральної шкоди, з урахуванням принципів розумності та справедливості, у розмірі 2000 грн, зважаючи на характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження автомобіля. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим (на 92%) задоовленням позовних вимог до [PERSON] , з нього на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витраті по сплаті судового збору в сумі 1113,36 грн. Представником відповідача [PERSON] заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000 грн. На підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання професійної правничої допомоги у даній справі, яким визначено розмір гонорару: 7\~000 грн. та копію квитанції від 30.04.2024 про оплату [PERSON] послуг за укладеним договором в сумі 7\~000 грн. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не заявлено. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, які були заявлені до [PERSON] , наявні підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7\~000 грн. Враховуючи відсутність клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що зазначений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, є співмірним зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта з позивача на користь відповідача [PERSON] слід стягнути зазначені витрати. \~

Outcome: partial