Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат - Боднарюк Костянтин Васильович, звернулися в суд із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, вказавши в заяві, що [INFO] , в с. Купка Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області помер дядько заявниці по справі - [PERSON] , [INFO] , а саме: [PERSON] . [PERSON] , був постійно зареєстрований та проживав по [ADDRESS] по день його смерті. [PERSON] під час його життя ніколи не був одружений та дітей не мав. Заявниця по справі, [PERSON] , [INFO] , є племінницею померлого [PERSON] , по лінії батька [PERSON] . Батько заявниці по справі, а саме, [PERSON] , помер [INFO] , в с. Купка Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області. Родинні відносини між заявницею [PERSON] , [INFO] , та її дядьком [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії [NUMBER] , актовий запис № 9 від 15.03.1986 р., свідоцтвом про шлюб заявниці, серії [NUMBER] , актовий запис № 05 від 02.09.2010 р., свідоцтвом про народження батька заявниці - [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 46 від 11.09.1954 р., та свідоцтвом про народження дядька заявниці - [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 42 від 09.09.1951р. 06.10.2008 року [PERSON] було підписаний заповіт що зареєстрований у виконавчому комітеті Купської сільської ради Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області в реєстрі за № 219, згідно якого заповідано заявниці [PERSON] , все його майно, яке мало б належати їй на день смерті, і яке вона за законом мала би право, а також земельну ділянку. Даний заповіт не змінений та не відмінений. Крім заявниці [PERSON] , спадщину ніхто інший не прийняв та на неї не претендує. Тому, остання є єдиною спадкоємицею майна її померлого дядька [PERSON] , за заповітом. Заявниця по справі, [PERSON] , разом з спадкодавцем [PERSON] , мешкали спільно, сумісно, в одному домогосподарстві, однією сім`єю по [ADDRESS] , у його вищевказаному будинковолодінні, так як у останнього крім заявниці не залишилось ні рідних, ні близьких. Заявниця брала на себе всі витрати по оплаті комунальних послуг, купляла продукти харчування, меблі, проводила поточні ремонти будинку та господарських споруд, обробляла земельні ділянки тощо. Враховуючи те, що її дядько [PERSON] , був інвалідом ІІІ-ї групи, що підтверджується довідкою до акту огляду MCE серії 2-18 АА за № 220216, згідно якої, останній був визнаний обмежено працездатний, заявниця наглядала за ним, надавала допомогу в фізичному плані, оскільки в силу захворювання він самостійно був неспроможний в повній мірі піклуватися про себе. Крім заявниці по справі, спадщину ніхто інший не прийняв та на неї не претендує. Відповідно до чинного цивільного законодавства України, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом або за заповітом більше немає, тому заявниця [PERSON] , являється єдиною спадкоємицею всього майна її померлого дядька [PERSON] , за заповітом. Після смерті спадкодавця [PERSON] , в спадок заявниці залишилось право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧВ № 0084868 від 03 березня 1999 р., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с. Купка Чернівецького району Чернівецької області. Однак, оформити спадкові права заявниця [PERSON] , не має можливості так як з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори не звернулась, а спільне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою не було зареєстровано належним чином. Як до дня смерті [PERSON] , так і на час відкриття спадщини заявниця по справі постійно проживала з ним в одному житловому будинку по [ADDRESS] , та доглядала за ним. При усному зверненню заявниці [PERSON] , до приватної нотаріальної контори за отриманням спадщини, та під час огляду документів для відкриття спадкової справи нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання зі спадкодавцем. Та рекомендував спадкоємцю вирішити дану ситуацію в судовому порядку. Необхідно зазначити, про те що, заявниця [PERSON] , була зареєстрована на день смерті спадкодавця в [ADDRESS] , але фактично проживала разом з її дядьком [PERSON] , у його будинку по [ADDRESS] , по день його смерті. Проте саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою реєстрації спадкодавця. Факт постійного проживання заявника разом з [PERSON] можуть підтвердити (сусіди) свідки які проживають в с. Купка Чернівецького району Чернівецької області. Таким чином, оскільки [PERSON] , як спадкоємець постійно проживала разом спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України як спадкоємець померлого вважається такою, що прийняв спадщину. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України: серії [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] , на час відкриття спадщини зі спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку під номером [ADDRESS] . В судовому засіданні представник заявниці, адвокат - Богднарюк Костянтин Васильович підтвердив обставини викладені в заяві, просив суд заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, просить суд справу розглянути без участі їх представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] , в с. Купка Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області помер дядько заявниці по справі - [PERSON] , [INFO] , а саме: [PERSON] . [PERSON] , був постійно зареєстрований та проживав по [ADDRESS] по день його смерті, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 травня 2009 року та довідкою виданою старостою с. Купка Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 17 липня 2024 року №1-506. [PERSON] під час його життя ніколи не був одружений та дітей не мав. Заявниця по справі, [PERSON] , [INFO] , являється племінницею померлого [PERSON] , по лінії батька [PERSON] . Батько заявниці по справі, а саме, [PERSON] , помер [INFO] , в с. Купка Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2012 року. Родинні відносини між заявницею [PERSON] , [INFO] , та її дядьком [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії [NUMBER] , актовий запис № 9 від 15.03.1986 р., свідоцтвом про шлюб заявниці, серії [NUMBER] , актовий запис № 05 від 02.09.2010 р., свідоцтвом про народження батька заявниці - [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 46 від 11.09.1954 р., та свідоцтвом про народження дядька заявниці - [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 42 від 09.09.1951р. 06.10.2008 року [PERSON] було підписаний заповіт що зареєстрований у виконавчому комітеті Купської сільської ради Глибоцького (колишнього) району Чернівецької області в реєстрі за № 219, згідно якого заповідано заявниці [PERSON] , все його майно, яке мало б належати їй на день смерті, і яке вона за законом мала би право, а також земельну ділянку. Даний заповіт не змінений та не відмінений., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 вересня 2010 року та відповідним заповітом. Крім заявниці [PERSON] , спадщину ніхто інший не прийняв та на неї не претендує. Тому, остання являється єдиною спадкоємицею майна її померлого дядька [PERSON] , за заповітом. Заявниця по справі, [PERSON] , разом з спадкодавцем [PERSON] , мешкали спільно, сумісно, в одному домогосподарстві, однією сім`єю по [ADDRESS] , у його вищевказаному будинковолодінні, так як у останнього крім заявниці не залишилось ні рідних, ні близьких. Заявниця брала на себе всі витрати по оплаті комунальних послуг, купляла продукти харчування, меблі, проводила поточні ремонти будинку та господарських споруд, обробляла земельні ділянки тощо. Враховуючи те, що її дядько [PERSON] , був інвалідом ІІІ-ї групи, що підтверджується довідкою до акту огляду MCE серії 2-18 АА за № 220216, згідно якої, останній був визнаний обмежено працездатний, заявниця наглядала за ним, надавала допомогу в фізичному плані, оскільки в силу захворювання він самостійно був неспроможний в повній мірі піклуватися про себе. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в заяві. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість належним чином оформити спадкові права. На пiдставi викладеного, ст.ст. 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved