Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме просить визначити йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 07 червня 2000 року. За життя [PERSON] в шлюбі не перебувала, дітей не мала. 08 серпня 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого тітка заповіла йому все своє майно. 02 квітня 2024 року він звернувся до Новояворівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому повідомлено, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня смерті тітки він не звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту, складеного на його ім`я. Крім того, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, він 25 лютого 2022 року був мобілізований як доброволець, і вже з 26 лютого 2022 року до 26 червня 2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, що підтверджується довідкою Військової частини [NUMBER] . 26 червня 2022 року [PERSON] під час виконання бойових завдань поблизу села Богородичне Краматорського району Донецької області, внаслідок обстрілу зі ствольної артилерії, одержав вогнепальне сліпе осколкове поранення лівого стегна, струс головного мозку, акубаротравму, закриту черепно-мозкову травму, що підтверджується довідкою про обставини травми № 1526 від 02 серпня 2022 року. Після лікування був направлений у військову частину за місцем проходження служби і з 03 вересня 2022 року до 17 вересня 2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 17 вересня 2022 року під час виконання службових обов?язків, поблизу населеного пункту Сподобівка Харківської області, під час переміщення особового складу з бойових позицій в район зосередження на автомобільній дорозі внаслідок ДТП отримав травму. Також 17 листопада 2022 року [PERSON] , при безпосередній участі у бойових діях, при виконанні бойових завдань поблизу села Макіївка Сватівського району Луганської області під час бою отримав травму, а саме розтягнення бічної обхідної зв?язки колінного суглобу, пошкодження зв`язувального апарату, гемартроз правого колінного суглобу, що підтверджується довідкою про обставини травми № 2693 від 30 листопада 2022 року та перебуває на лікуванні по даний час. Зважаючи на те, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, а також те, що він був мобілізований на військову службу та безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, просить визнати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 08 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак її представник адвокат Зозуля А.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, не заперечує щодо задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12 серпня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 19 пня 2024 року. Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Як встановив суд, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 січня 2022 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. [PERSON] до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , інших осіб, зареєстрованих за даною адресою немає, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області № 69 від 01 квітня 2024 року. [PERSON] 08 серпня 2011 року склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно в цілому племіннику [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 08 серпня 2011 року державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Львівської області. Суд встановив, до спадкового майна [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 07 червня 2000 року, належить квартира [ADDRESS] . Також судом встановлено, що [PERSON] звертався до нотаріуса Новояворівської державної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини, за його заявою було заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] . Однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у визначений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки до нотаріальної контори він не звертався та відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України пропустив визначений законом строк прийняття спадщини, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, як на підстави визначення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] посилається на необізнаність про наявність заповіту, а також перебування на військовій службі, отримання бойових поранень та травм, тривале перебування на лікуванні. Перебування [PERSON] на військовій службі підтверджується: військовим квитком, де вказано, що [PERSON] 26 лютого 2022 року призваний у Збройні Сили України у зв`язку із мобілізацією, посвідченням учасника бойових дій, довідкою Військової частини № [NUMBER] від 30 січня 2023 року про безпосередню участь [PERSON] у період з 26 лютого 2022 року до 26 червня 2022 року та з 03 вересня 2022 року до 17 вересня 2022 року, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресію російської федерації проти України, довідками Військової частини [NUMBER] , про отримання травми 26 червня 2022 року, 17 вересня 2022 року, 17 листопада 2022 року. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як описано вище, строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що він був необізнаний про наявність заповіту, складеного [PERSON] на його користь. Крім того, в межах шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач був мобілізований на військову службу, отримував бойові поранення та травми, тривалий час перебував на лікуванні. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Крім того, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Проте таку необізнаність не можна ототожнювати з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23. Таким чином, наведені позивачем обставини, які підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме його необізнаність про наявність заповіту, мобілізація на військову службу, що співпало з періодом шести місяців для можливості подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved