Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування заявника на утриманні свого брата військовослужбовця [PERSON] та, із врахуванням змін щодо мети подання заяви, вказував, що він є особою з інвалідністю 3 групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності з 22 листопада 2002 року довічно. Розмір його пенсійного забезпечення за 2023 рік складає 32200,00 грн. [PERSON] є його рідним братом. Їх батько [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька, заявник, [PERSON] та їх мати [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначає, що ні в нього, ні в брата не було іншої сім`ї. Після встановлення групи інвалідності його стан здоров`я не дозволяв працювати, мати отримувала мінімальну пенсію, а тому [PERSON] постійно забезпечував їхню сім`ю всім необхідним (ліками, продуктами харчування, одягом, засобами гігієни та побутовими речами). Заявник вказує, що наприкінці 2010 року його стан здоров`я дещо поліпшився і він з серпня 2010 року по жовтень 2013 року працював, а в листопаді 2013 року звільнився за станом здоров`я та з того часу єдиним джерелом його доходу є мінімальне пенсійне забезпечення. 13 червня 2022 року його брат [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією, а [INFO] під час виконання бойового завдання зник безвісти. Так як їхня мати померла [INFO] , сповіщення № 2113 про зникнення брата безвісти при виконанні бойового завдання отримав заявник. У сповіщені також було зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Заявник також зазначає, що він звернувся до військової частини [NUMBER] із заявою про виплату йому грошового забезпечення, однак отримав листа від 17 липня 2023 року №0989/10/2439, яким йому були повернуті документи без виконання у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження того, що він входить до переліку членів сім`ї, які мають право на виплату грошового забезпечення. Після відкриття провадження у цій справі, йому стало відомо, що його брат [PERSON] загинув [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2024 року. Отже, встановлення вказаного факту заявнику необхідно для належного оформлення документів, які стануть підставою для звернення із заявою до військової частини [NUMBER] про виплату йому грошового забезпечення за період часу з [INFO] по [INFO] як утриманцю зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] . Крім того, встановлення даного факту також є необхідним для звернення до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової вимоги у разі загибелі військовослужбовця [PERSON] на утриманні якого він перебував. Заявник вказує, що підтвердженням факту його утримання братом під час проходження останнім військової служби є виписка з його банківського рахунку, відкритого АТ «Універсал Банк», з якої слідує, що [PERSON] постійно перераховував йому кошти, загальна сума яких складає 67700,00 грн. Дані кошти були постійним і основним джерелом існування. Крім того, даний факт також підтверджується довідкою ОСББ «Гладкова-5» від 11 лютого 2024 року, актом про фактичне проживання від 22 січня 2024 року, актом про не проживання [PERSON] за місце його реєстрації від 17 січня 2024 року, а також показаннями свідків. Заявник зазначає, що між ним та братом [PERSON] не укладався нотаріально-посвідчений правочин про його утримання, а тому єдиним доказом підтвердження факту його перебування на утриманні брата-військовослужбовця є рішення суду. З огляду на викладені обставини просив встановити факт його перебування на утриманні військовослужбовця [PERSON] (а.с.85-91). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справо до розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] зі змінами про встановлення факту його перебування на утриманні від 25 квітня 2024 року та залучено до участі справи як заінтересовану особу - Міністерство оборони України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) до участі у справі як заінтересовану особу залучено [INFO] . Міністерство оборони України через систему «Електронний суд» надало письмові пояснення та просило відмовити в задоволенні заяви, вказуючи, що матеріали справи не містять жодних доказів перебування заявника на утриманні військовослужбовця [PERSON] . Вказують, що самі лише довідки про проживання чи надходження коштів на рахунок не є належними доказами, оскільки доказів витрат даних коштів на купівлю продуктів чи ліків або оплату комунальних послуг не надано (а.с.135-137). [INFO] також надав пояснення та зазначав про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки заявник не підтвердив жодними належними доказами ведення господарства з загиблим або перебування заявника на його утриманні. Що стосується довідки про проживання чи надходження коштів на рахунок заявника, дані докази не є належними через відсутність відомостей про спрямованість вказаних коштів, тобто на що вони були витрачені (а.с.152-153). Військова частина [NUMBER] також надала письмові пояснення та зазначила, що 13 вересня 2022 року згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині) №515 солдат [PERSON] зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та надалі вибув у відрядження до військової частини [NUMBER] до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 10 березня 2023 року №69 з [INFO] солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти. За результатами службового розслідування зникнення безвісти солдата [PERSON] сталося [INFO] під час активної фази ведення бойових дій біля населеного пункту Вугледар Донецької області. Також зазначають, що близькі родичі солдата до військової частини [NUMBER] не звертались та лише 04 липня 2023 року [PERSON] подано заяву з вимогою виплатити йому грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю [PERSON] 20 лютого 2024 року постановою слідчого про встановлення особи трупа в рамках кримінального провадження № 12023020020000197 від 11 березня 2023 року за п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, труп невстановленої особи визнано як труп військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] 21 лютого 2024 року до [INFO] направлене повідомлення з підтвердженням про загибель [INFO] солдата [PERSON] 02 березня 2024 року ВДРАЦС у м. Вінниці складений відповідний актовий запис про смерть [PERSON] [INFO] . Також зазначають, що матеріали справи не містять доказів перебування заявника на утриманні військовослужбовця [PERSON] . Крім того, заявник не звертався до органу місцевого самоврядування або органів соціального захисту населення із письмовими зверненнями для отримання письмового роз`яснення щодо реалізації своїх прав як особа, яка перебувала на утриманні. Що стосується довідки про спільне проживання із братом, то вона видана після встановлення факту загибелі військовослужбовця, а саме в лютому 2024 році. Акт про фактичне проживання братів теж складений 22 січня 2024 року. Крім того зазначають, що заявник у свій заяві вказує, що грошову допомогу від брата він фактично витрачав на ліки, продукти харчування та оплату комунальних платежів, однак жодного доказу в підтвердження вказаних обставин не надав, а епізодичний рух коштів [PERSON] до заявника з січня 2022 року по [INFO] самостійно не може вказувати про факт утримання особи. Також звертають увагу, що заявник [PERSON] обвинувачуються в ряді злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних (психотропних) речовин, а саме за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 та ст. 198 КК України, а також відносно останнього розпочаті виконавчі провадження №55732930, №69024064, № 62846751 та №62081651 (а.с.165-166). Представник заявника - адвокат Усов Ю. В. в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Заявник, явка якого судом була визнана обов`язковою, також просив заяву задовольнити, з підстав викладених у заяві. При цьому наголошував, що дійсно в провадженні суду є кримінальні провадження за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, однак про події 2015 року. Наголошував, що він наразі не вживає наркотичні засоби, лікувався та в 2015 році був знятий з обліку. Впевнений, що буде виправдувальний вирок як в цьому провадженні, так і в іншому ( за ст.198 КК України), оскільки вже не раз вироки були скасовані. Його брату було відомо про ці провадження і він також знав, що вказані події не мали місця, наразі саме брат знайшов адвоката. Щодо виконавчих проваджень, то зазначає, що ці провадження пов`язані «з курінням у невстановленому місці», хоча зазначає, що він жодних протоколів щодо цих подій не підписував. Звертав також увагу, що вони з братом та матір`ю проживали однією сім`єю та повністю утриманням сім`ї займався брат, навіть його пенсійна картка була в брата. Брат самостійно оплачував всі комунальні послуги, навіть вже будучи мобілізований. На похоронах матері він віддав заявнику пенсійну картку і сказав, що кожен тиждень також буде присилати кошти. Зараз при пенсії 2700,00 грн буває, що не вистачає і на хліб, інколи допомагають сусіди, інколи підтримують друзі брата. Його інвалідність пов`язана з травмою обох ніг, наразі він погано рухається. Також вказував, що брат свою квартиру деколи здавав в найм. Наразі квартира пустує та заявник ще не оформив спадщини. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту перебування особи на утриманні з підстав, зазначених в письмових поясненнях. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, відповідно до норм чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомили. Допитана в судовому засіданні як свідок, [PERSON] , яка є головою ОСББ в будинку, де мешкає заявник, вказувала, що померлий [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із заявником та їхньою матір`ю. Він утримував сім`ю (матір та брата - заявника по справі), працював, в нього був автомобіль та часто бачила як він скуплявся та ніс додому продукти. Їхня мати мала проблеми з серцем, а тому була постійно вдома, як і заявник, який має проблеми з ногами. Останній з дому далеко не виходить. Похоронами матері займався [PERSON] , якого відпустили зі служби, а [PERSON] тільки виконував його розпорядження. Заявник часто просив зняти гроші з картки, купити продукти на ринку чи ліки. Просив не тільки свідка, а і інших сусідів. Їй відомо, що брат утримував заявника та постійно пересилав кошти. Допитаний як свідок [PERSON] , який є сусідом заявника, вказував, що заявнику багато хто допомагає з сусідів, так як він погано ходить. Свідок знає з дитинства заявника та його сім`ю (матір та брата). Сім`ю утримував брат заявника, мати померла. Свідку відомо, що брат переказував кошти заявнику, останній деколи просив його зняти ці коти, купити продукти чи ліки. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом установлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, інвалідність встановлена безтерміново), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності з 22 листопада 2002 року довічно. Сума пенсії за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року складає 32200,00 грн, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА№317135 від 12 травня 2010 року, копією довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №164 від 18 січня 2024 року та копією довідки про доходи №4790387717751791 від 18 січня 2024 року (а.с.7-9). З витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 слідує, що [PERSON] працював з серпня 2010 року по жовтень 2013 року, а в подальшому відомості про доходи відсутні (а.с.13-14). Батьками заявника [PERSON] та [PERSON] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 1968 року та серії [NUMBER] від 29 липня 1975 року (а.с.10-11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2004 року(а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 жовтня 2022 року (а.с.26). З довідки ОСББ «Гладкова-5» від 11 лютого 2024 року та з акту ОСББ «Гладкова-5» про фактичне проживання особи від 22 січня 2024 року слідує, що [PERSON] постійно проживав разом з безвісти зниклим [PERSON] до дня його призову на службу та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33, 34). З відомостей з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] . Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 09 січня 2002 року, слідує, що з 01 листопада 2002 року останній знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та в цей же день зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.128 на звороті - 129 на звороті). З акту про тимчасову відсутність від 17 січня 2024 року слідує, що [PERSON] зареєстрований, однак не проживає за адресою: [ADDRESS] з моменту введення будинку в експлуатацію (а.с.35). [PERSON] був військовослужбовцем, призваним за мобілізацією. 13 вересня 2022 року наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №515 солдата [PERSON] , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09 вересня 2022 року №382-РС в розпорядження командира військової частини [NUMBER] та призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 13 вересня 2022 року №230-РС на посаду лінійного наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку батальйону матеріального забезпечення військової частини [NUMBER] , який прибув з Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 13 вересня 2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с.51). 01 лютого 2023 року наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №32, солдата [PERSON] відряджено до військової частини [NUMBER] з 01 лютого 2023 року до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань у район проведення операції об`єднаних сил (а.с.52). З довідки військової частини [NUMBER] від 16 березня 2023 року №1018/1 слідує, що солдат [PERSON] в період з 02 лютого 2023 року по 09 березня 2023 року брав участь у здійснення заходів із забезпечення оборони України, захисту населення і інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України м. Вугледар Донецької області (а.с.20). 10 березня 2023 року наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №69 з [INFO] солдата [PERSON] визнано таким, що зник безвісти у зв`язку з чим останнього знято з усі видів забезпечення та призупинено виплати на картковий рахунок (а.с.52 на звороті). З матеріалів службового розслідування, проведеного Військовою частиною [NUMBER] з 09 березня 2023 року по 09 квітня 2023 року по факту зникнення безвісти солдата [PERSON] , слідує, що зникнення безвісти лінійного наглядача відділення зв`язку взводу зв`язку батальйону матеріального забезпечення військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сталося під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язане з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України та не пов`язана з вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісті сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ на території Донецької області (а.с.20-25). 23 березня 2023 року [PERSON] направлено сповіщення за №2113 про те, що його рідний брат солдат [PERSON] зник безвісти з [INFO] в районі н.п. Вугледар Донецької області при виконанні бойового завдання. Крім того, повідомлено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку (а.с.27). 04 липня 2023 року [PERSON] звернувся із заявою до командира військової частини [NUMBER] та просив виплатити йому грошове забезпечення, в тому числі і додаткові види грошового забезпечення належні його братові [PERSON] , який зник безвісти [INFO](а.с.28). Військова частина [NUMBER] листом від 17 липня 2023 року №0989/10/2439 повернула [PERSON] документи без виконання, зазначаючи, що останній не відноситься до кола осіб, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (а.с.29). З руху коштів по картці [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , від 14 серпня 2023 року за період з 01 січня 2022 року по 28 лютого 2023 року слідує, що [PERSON] здійснював перерахунок коштів на карту [PERSON] в січні 2022 року в сумі 500,00 грн, в червні 2022 року - 1200,00 грн, в липні 2022 року - 500,00 грн, в серпні 2022 року - 3700,00 грн, у вересні 2022 року - 4000,00 грн, в жовтні 2022 року - 14000,00 грн, в листопаді 2022 року - 17000,00 грн, в грудні 2022 року - 9000,00 грн, в січні 2023 року - 12300,00 грн, в лютому 2023 року - 6000,00 грн (а.с.30-32). [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2024 року (а.с.92). Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Звертаючись до суду з цією заявою, [PERSON] просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він перебував на утриманні свого рідного брата військовослужбовця [PERSON] . Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловікові), а в разі її (його) відсутності -повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті ), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється у порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту першого частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах першому-третьому пункту другого статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 95 року N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Як установлено судом [PERSON] , до моменту його призову на військову службу, та заявник проживали разом за однією адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Вказані обставини підтверджується довідкою ОСББ «Гладкова-5» від 11 лютого 2024 року, актом ОСББ «Гладкова-5» про фактичне проживання особи від 22 січня 2024 року, актом ОСББ «Взаємодія» про тимчасову відсутність від 17 січня 2024 року, а також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Суд звертає увагу, що [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, однак відсутність реєстрації місця проживання останнього за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що вони не проживала за однією адресою, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживав зі своїм братом, адже такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Заявник отримує пенсію у розмірі 2700,00 грн на місяць, тобто має постійний дохід. Інших доходів не має. В той же час, як слідує з виписки з його банківського рахунку, загиблий [PERSON] щомісячно перераховував заявнику суму декількома платежами, яка в декілька раз перевищує розмір пенсії заявника. Так, зокрема в серпні 2022 року трьома платежами перераховано 3700 грн, у вересні трьома платежами - 4000,00 грн, у жовтні 2022 року - 14000,00 грн п`ятьма платежами, в листопаді 2022 року - 17 000,00 грн п`ятьма платежами, в грудні 2022 року - 9 000,00 грн п`ятьма платежами, в січні 2023 року сімома платежами - 12300,00 грн, в лютому 2023 року - 6 000,00 грн трьома платежами. Порівнюючи розмір отриманої допомоги з доходами заявника суд дійшов висновку, що допомога, яка надавалася заявнику загиблим братом, була для нього хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом його існування. Щодо заперечення представника заінтересованої особи, що такі перерахунки були епізодичними, то вказані твердження спростовуються самою випискою з банківського рахунку, яка підтверджує систематичність такої допомоги протягом певного періоду часу та утримання померлим свого члена сім`ї. Щодо твердження представників заінтересованих осіб про відсутність доказів про витрату цих коштів, то суд зазначає, що для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого слід встановити, а відповідно і доводити характер допомоги, тобто чи є така допомога основним і постійним джерелом засобів до існування особи. При цьому суд зауважує, що заявник, як і будь-яка особа, не міг передбачити необхідність збирання в той час чеків та квитанцій в підтвердження своїх витрат. Наразі суд звертає увагу на показання свідків, які підтверджували обставини придбання заявником продуктів харчування та ліків за отриманні від померлого брата кошти. Даних, які б вказували на використання цих коштів в інших цілях судом не встановлено та доказів щодо цього суду не надано. Суд звертає увагу, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області є кримінальні провадження щодо заявника, однак вказане не спростовують тієї обставини, що загиблий брат надав заявнику допомогу, і така допомога була основним та постійним джерелом засобів до існування останнього. При цьому слід відмітити, що по вказаних справах відсутні судові рішення та судом не встановлено обставин, які б свідчили, що отримані заявником кошти протягом 2022-2023 років не були засобом для існування заявника. Слід також зауважити, що заявник перебував в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» під диспансерним спостереженням, однак знятий з диспансерного спостереження в зв`язку зі стійкою ремісією з 2015 року ( довідка від 26 серпня 2024 року за №1/1-463). Щодо відсутності довідки органу місцевого самоврядування про перебування особи на утриманні, про що вказував представник заінтересованої особи, то суд зауважує, що особа вправі в судовому порядку встановлювати факт перебування на утриманні та надавати докази в підтвердження цих обставин, а ненадання такого доказу (довідки органу місцевого самоврядування) не виключає цієї можливості. Твердження заінтересованих осіб про відсутність належних доказів суд оцінює як власну оцінку ними доказів наданих заявником. В той же час, суд з огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт того, що заявник перебував на утриманні свого брата до моменту загибелі останнього як військовослужбовця. Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування [PERSON] на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved