Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

05 березня 2024 року представник позивача - адвокат Оксенюк Г.О., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1324222 від 05.03.2024, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за допомогою підсистеми «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 05 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 5058. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб,який зареєстровано 05 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 5058. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторона позивача свої вимоги мотивувала тим, що подружні відносини між сторонами не склались. За період існування шлюбу сторони проживали однією сім`єю менше місяця. У сторін різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджеті, шлюбні відносини між ними припинені. Непримиренні розбіжності у поглядах на життя унеможливлюють існування шлюбу, який існує формально. Вважає, що за таких обставин збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін. У позивача відсутні наміри відновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою, оскільки погляди на життя у них кардинально різні та позивач заперечує щодо збереження шлюбу. У судове засідання сторони не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. 26.08.2024 від представника позивача - адвоката Оксенюк Г.О. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 23.04.2024, 11.06.2024, 26.08.2024 не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки у додаток Viber, які згідно довідки про доставку повідомлення були отримані (а.с. 44, 52, 58) та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем мешкання, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 54, 60), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23). Заяв, клопотань тощо від неї не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачка повідомлена належним чином. Відповідачка з відзивом на позов до суду не зверталась. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2021 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 5058. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, на примирення позивач не згоден. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved