Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що АТ «СГ «ТАС» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AP 7996290. Забезпеченим ТЗ за полісом є Renault Trafic, д.н. [NUMBER] . 12.03.2021 року о 10:30 год., в Рівненській обл., м. Велика Омеляна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ Renault Trafic, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Renault Megane, д.н. [NUMBER] . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Renault Megane, д.н. [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про ДТП (Європротоколом), за яким [PERSON] визнав свою вину у вчиненні зазначеного ДТП. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого Renault Megane, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про страхове відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Renault Megane, д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 07633_24 від 23.03.2021 року, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ дорівнює 35000 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі заяви власника пошкодженого ТЗ про страхове відшкодування та зібраних документів складено Страховий акт №11150/11/921 від 15.04.2021 року на суму 35000 грн. та яку виплаченого в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним доручення № 176953 від 20.04.2021 року. Відповідно до п. 8 полісу забезпечений ТЗ не мав використовуватись з 1 по 6 місяць включно, а ДТП відбулось 12.03.2021 року, тобто в період, не передбачений полісом. А тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 35000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь завданні збитки в порядку регресу у розмірі 35000 грн. а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. /а.с.1-2/. Розгляд справи відповідно до ухвали від 12.08.2024 року про відкриття провадження та призначення справи до розгляду проводиться без виклику сторін цивільного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (пропорційність у цивільному судочинстві). Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до світлокопії страхового полісу №АР/7996290 15.07.2020 року АТ «СГ «ТАС» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком з 15.07.2020 по 14.07.2021 року. Забезпеченим ТЗ за полісом є Renault Trafic, д.н. [NUMBER] . Відповідно до п. 8 полісу забезпечений ТЗ не мав використовуватись з 1 по 6 місяць включно. Матеріали справи містять світлокопію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.03.2021 року, яке складено о 10.30 год. в м. Велика Омеляна в Рівненської області. З даного повідомлення вбачається, що автомобілем Renault Trafic, д.н. [NUMBER] керував гр. [PERSON] , в графі «Мої зауваження» було зазначено: «Провину свою визнаю. ДТП сталось з моєї вини». Відповідно до світлокопії страхового акту №11150/11/921 від 15.04.2021 року сума страхового відшкодування становить 35000 грн. Відповідно до довідки платіжної інструкції №176953 від 20.04.2021 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 35000 грн. Вирішуючи даний цивільний позов, суд застосовує наступні норми матеріального права. Ч. 1 ст. 1 ЦК України вказує, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Згідно частин 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. У частинах 1 та 2 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа\~має\~право\~на захист\~свого\~цивільного\~права у\~разі\~його\~порушення,\~невизнання\~або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. П. п. 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України вказує, що способом захисту\~цивільних\~прав\~та інтересів\~може\~бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У статтях 81, 82 \~ЦПК\~України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В ч.\~1\~ст.\~1187\~ЦК України\~дано поняття\~джерела підвищеної\~небезпеки,\~зокрема джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільна правова відповідальність за заподіяну шкоду передбачена у ч. 2 ст. 1187 ЦК України, так відповідно до приписів, якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу зазначеної норми права слідує, що особа, яка володіє на відповідній правовій підставі джерелом підвищеної небезпеки, повинна відшкодувати шкоду заподіяну цим джерелом в повному обсязі у спосіб визначений законом, звільнення від цивільної відповідальності настає тільки за двох обставин викладених у ч. 5 ст. 1187 ЦК України. Згідно з положеннями ст. 1188 ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: 1)\~шкода,\~завдана одній\~особі з\~вини іншої\~особи,\~відшкодовується винною\~особою; 2)\~за наявності\~вини лише\~особи,\~якій завдано\~шкоди,\~вона їй\~не відшкодовується; 3)\~за наявності\~вини всіх\~осіб,\~діяльністю яких\~було завдано\~шкоди,\~розмір відшкодування визначається у\~відповідній частці\~залежно від\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Суд з урахуванням наведених норм права та обставин встановлених у вищезазначеному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду приходить до висновку, що необережними діями відповідача внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди було заподіяної шкоди гр. [PERSON] , яка в подальшому була відшкодована позивачем. В розумінні ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту Д) п. п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); Тобто після відшкодування шкоди (перерахування коштів) 20.04.2021 року у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. За таких обставин, враховуючи вмотивоване, суд приходить до обґрунтованого висновку про повне задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню витрати, понесені ним при зверненні до суду (сплачений судовий збір). На підставі наведеного та

Outcome: approved