Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що при обміні паспорта зразка СРСР на паспорт громадянина України в написанні її прізвища було допущено помилку, а саме замість правильного « [PERSON] » було написано « [PERSON] », на що вона деякий час не звертала увагу, але згодом вирішила упорядкувати свої документи, оскільки безпідставна зміна прізвища ускладнює підтвердження родинних зв`язків, тому 11.05.2013р. Савранським РС ГУ ДМС України в Одеській області їй було видано новий паспорт з правильним написанням її прізвища. Проте, у 2009 році заявниця приватизувала дві земельні ділянки, які розташовані в с.Капустянка, Савранського району, Одеської області, а саме: земельну ділянку площею 0,2500га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5124381500:02:001:0168, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №304913, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 11.12.2009р., та земельну ділянку площею 0,4124га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5124381500:02:001:0169, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №304914, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 11.12.2009р., які були видані на неправильне прізвище « [PERSON] ». З метою внесення змін до державного реєстру прав власності на нерухоме майно заявниця звернулася до державного реєстратора, але отримала відмову у зв`язку з розбіжностями у написанні її прізвища, яке зазначене у її паспорті громадянина України, та у вказаних державних актах з рекомендацією звернутися до суду для підтвердження належності їй цих державних актів. Заявниця також вказує, що згідно п.п.4.1., 4.4. та 4.5 п.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009р., виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акта за заявою (клопотанням) землевласника, поданим до відповідного територіального органу Держкомзему. Однак, у зв`язку із змінами в законодавстві вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №537 від 09.09.2013р., а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15.10.2013р. діючим законодавством не передбачена. Заявниця зазначає, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів (державних актів) необхідно для проведення державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, що дасть можливість повною мірою реалізовувати свої права як власника, а саме володіння, користування та розпорядження, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №304913 від 11.12.2009р. та серії ЯИ №304914 від 11.12.2009р.. В судове засідання заявниця не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.16). Представник заінтересованої особи Савранської селищної ради в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечує проти вимог заявниці; при цьому, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.17-18). За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності заявниці та представника заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, п.6 ч.1 ст.315 цього Кодексу встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що факт належності заявниці державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №304913 від 11.12.2009р. та серії ЯИ №304914 від 11.12.2009р. породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявниці на вказані земельні ділянки та заявниця не має іншої можливості одержати нові державні акти, оскільки їх видача діючим законодавством не передбачена, а також приймаючи до уваги, що встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявниця як на підставу своїх вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, належним чином доведені, заінтересованою особою визнаються, та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, та вважає, що вищезазначені державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельну ділянку площею 0,4124га для ведення особистого селянського господарства, належать заявниці [PERSON] , а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved