Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на сою користь аліменти на утримання: 1) неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитини повноліття; 2) повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який навчається на денному відділені Національного Університету «Запорізька політехніка», у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років. Позов обґрунтовано тим, що від подружнього життя з відповідачем у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сина навчається на денному відділені Національного Університету «Запорізька політехніка». Обоє дітей проживають з нею. Протягом останніх двох років сімейні стосунки між сторонами погіршились, у зв`язку з чим позивачка була вимушена звернутись до суд з позов про розірвання шлюбу. Підставою для звернення до суду є те, що відповідач в добровільному порядку утримувати дітей не бажає, хоча має можливість. Відповідач на користь третіх осіб аліменти не сплачує. Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем відзив на позов подано не було. Позивачкою двічі було подано уточнений позов. Остаточна уточнена позовна заява надійшла 20.08.2024, в якій позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитини повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явились. Її представник адвокат Ференець О.Є., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.04.2024 серії №116314 подав заяву про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позову наполягає . 28.08.2024 відповідач подав заяву про визнання позовних вимог. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими по позову копіями відповідних свідоцтв про народження (а.с.8-9). [PERSON] є студентом 1 курсу (КНТ-513сп, 123 «Комп`ютерна інженерія», денної форми навчання (бюджетна) факультету Комп`ютерних наук і технологій Національного університету «Запорізька політехніка» за освітнім ступенем бакалавр. Термін навчання з 04.09.2023 по 30.06.2026, що підтверджується Довідкою декана факультету, копію якої долучено до справи. (а.с.10) З пояснень позиваки, проти яких не заперечував відповідач, останній в добровільному порядку надає допомогу лише на утримання повнолітнього сина, а допомога на утримання доньки надається не систематично, що й стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду. Судом встановлено, що діти зареєстровані з позивачкою за однією адресою. (а.с. 17) При вирішенні справи суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначені розміру аліментів суд враховує, що діти, які в силу віку потребують утримання від батьків, стан здоров`я дітей, зростання їх потреб з досягненням відповідного віку. Крім того, суд враховує майновий стан сторін, їх працевлаштування, відсутність інших утриманців. Відповідно до ст.199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, у свою чергу, не надав суду відомості щодо того, що він має можливість надавати дітям матеріальну допомогу, або має на утриманні інших дітей та непрацездатних членів сім`ї, або має поганий стан здоров`я. Позовні вимоги визнав. Враховуючи встановлені на підставі наданих позивачкою та не спростованих відповідачем доказів обставини справи, а також матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та для забезпечення реальної матеріальної підтримки та стягнення аліментів у в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що, з урахуванням коштів від батька дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до повноліття доньки. При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має матеріальну можливість утримувати дітей та сплачувати на їх користь аліменти у розмірі, зазначених у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Згідно зі ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачка, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1\~211,20 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, то відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 50 відсотків судового збору, встановленого Законом України «Про судовий збір», а саме у сумі 605,60 гривень = (1 211,20 грн./2).

Outcome: approved