Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" звернулися до суду з позовом до [PERSON] в якому просять суд стягнути з відповідача заборгованість \~за послуги з розподілу природного газу у розмірі 11\~014,90 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 1602,70 грн. та три відсотки річних у розмірі 297,52 грн., що разом становить 12\~915,12 грн. В обґрунтування позову вказує, що ПРАТ «Коростишівгаз», як оператор ГРМ, надає послуги з розподілу природного газу в м. Коростишів та Коростишівському районі, що стверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №799 від 15.06.2017 р. «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Коростишівгаз» зі змінами згідно до постанови Регулятора №4 від 06. 01. 2021 р. Зазначає, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , та є власником вказаного будинку. Вказує, що відповідач [PERSON] акцептувала договір, так як боржником була надана постачальнику підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 14.03.2016 року та відповідачем здійснювалася часткова оплата наданих послуг. Однак відповідач не в повному розмірі здійснювала оплату за надані послуги з розподілу природного газу. У зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2021 до 30.10.2023 року у сумі 11\~014,90\~грн., яку і просить стягнути позивач, а також просить стягнути з відповідача у порядку ст. 625 ЦК України інфляційні витрати у розмірі 1602,70 грн. та три відсотки річних у розмірі 297,52 грн. Відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив у якому заперечила щодо позовних вимогу зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Вважає, вимоги такими, що зокрема суперечать Конституції України, Закону України «Про ринок природного газу». Вказує, що позивачем не надано доказів наявності необхідних ліцензій на здійснення діяльності пов`язаною із розподілом, транспортуванням природного газу. Не надано доказів того, що вона замовила послуги саме позивача. Позов не містить відомостей щодо походження газу. ПрАТ «Корстишівгаз» не доставляв їй газ, тому підстави для нарахування заборгованості відсутні. Вказує, що вона товарну продукцію від постачальника(позивача) ніколи не отримувала. Також зазначає, що заяву-приєднання від 14.03.2016 року вона не підписувала, договір із розподілу природного газу вона не заключала. Надані довідки про фінансовий стан та оплату послуг підроблені. Будь-які договірні відносини з позивачем у неї відсутні, тому позові вимоги безпідставні. Також просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю боргу. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, \~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу(для побутового споживача), яка підписана [PERSON] 14.03.2016 року. На підставі постанови НКРЕКП від 15.06.2017 року №799 «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» (код ЄДРПОУ 20413052) отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Коростишів та Коростишівського району Житомирської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз». Таким чином позивач є оператором ГРМ, який уповноважений надавати послуги з розподілу природного газу, в тому числі в домоволодіння [PERSON] , яка є споживачем природного газу. Відповідно до розрахунку фінансового стану за особовим рахунком споживача [PERSON] № 0007938 EIC код 56XM12L000079380, слідує, що за період із березня 2021 року до жовтня 2023 року за адресою споживання: [ADDRESS] , наявна заборгованість, яка становить 11\~014,90 грн. Містяться відомості про часткову оплату послуг з розподілу природного газу за допомогою сервісів «Ощадбанк», а саме у березні 2021 року у розмірі 2\~357,29 грн, у квітні 2021 року у розмірі 496,67 грн., у червні 2021 року у розмірі 924,71 грн., що також підтверджується наданою позивачем довідкою. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.12.2023 року слідує, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.03.2023 року у справі №935/3028/22 скасувано виданий Коростишівським районним судом Житомирської області судовий наказ від 09.02.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 до жовтня 2022 року в сумі 6496, 57 грн. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч.1-2\~ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~розподіл природного\~газу здійснюється\~на підставі\~та умовах\~договору розподілу\~природного газу\~в порядку,\~передбаченому кодексом\~газорозподільних систем\~та іншими\~нормативно-правовими\~актами. За\~договором розподілу\~природного газу\~оператор газорозподільної\~системи зобов`язується\~забезпечити замовнику\~послуги розподілу\~природного газу\~на період\~та умовах,\~визначених договором\~розподілу природного\~газу,\~а замовник\~зобов`язується сплатити\~оператору газорозподільної\~системи вартість\~послуг розподілу\~природного газу. \~Типовий договір\~розподілу природного\~газу затверджується\~Регулятором. Оператор\~газорозподільної системи\~має забезпечити\~додержання принципу\~недискримінації під\~час укладення\~договорів розподілу\~природного газу\~з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем слідує, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. За загальними правилами доказування, визначеними статтями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідач у відзиві вказує, що не є споживачем послуг з розподілу природного газу та не укладала з Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Коростишівгаз» будь-яких договорів, а наявний у заяві-приєднання від 14.03.2016 року підпис їй не належить. В той же час, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України слідує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зокрема відповідачем не подано суду клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи на підтвердження виконання чи не виконання нею наявного у заяві-приєдання від 14.03.2016 року підпису. Будь-яких інших доказів щодо явних та об`єктивних розбіжностей зразка підпису у заяві-приєдання від 14.03.2016 року з підписами відповідача у інших документів, які вказували на його сумнівність матеріали справи не містять. Крім того суд враховує те, що укладений між сторонами договір шляхом написання заяви про приєднання до його умов в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Таким чином \~ підписана споживачем заява-приєднання від 14.03.2013 року вказує про те, що між сторонами укладено договір розподілу природного газу, як між Оператором ГРМ та споживачем за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням статей 633,\~634,\~641,\~642\~Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. При цьому на підтвердження виникнення у споживача заборгованості у сумі 11\~104,90 грн. позивачем надано довідку про фінансовий та довідку з відомостями про часткову оплату вартості послуг з розподілу природного газу як споживача послуг за адресою: [ADDRESS] . У долученій довідці вказано, що відповідачем частково здійснювалася оплату послуг у березні 2021 року у квітні 2021 року у червні 2021 року, за допомогою банківських сервісів АТ «Ощадбанк». Будь-яких доказів щодо відстності такої заборгованості чи іншого розміру, відповідач не надала. Квитанцій про оплату наданих послуг в іншому розмірі чи здійснення нею оплат не долучила. У відзиві фактично вказувала на безпідставність нарахування їй позивачем відповідної плати за послуги розподілу природного газу, проте власних розрахунків суду не надано. Тобто всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, як споживача послуг свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за послуги розподілу природного газу у встановлені строки, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, яка суду не спростована. Таким чином, суд дійшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 11\~014,90 грн., тому в цій частині вимоги позивача є обґрунтованими. Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на неї обов`язку щодо своєчасної оплати за надані послуги, позивач також просив суд стягнути з відповідача у порядку ст. 625 ЦК України інфляційні витрати у розмірі 1602,70 грн. та три відсотки річних у розмірі 297,52 грн., обраховані з за період з 01.03.2021 року до 31.10.2023 року. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту\~постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» №206 від 05.03.2022 року, слідує, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.\~Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Разом з тим з наданих позивачем обрахунків інфляційних втрат та трьох процентів річних слідує, що вони нараховані позивачем з 01.03.2021 року до 31.10.2023 року, тобто охоплюють період дії в Україні воєнного стану під час якого діє заборона на такі нарахування, що суперечать приписами вищевказаної постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року. Окрім того суд не погоджується із наданим позивачем обрахунком, як інфляційних витрат так і 3% річних, який здійснений позивачем некоректно, тому з урахуванням принципу диспозитивності відповідно до якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~ЦПК \~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат за період з 01.03.2021 року до 31.10.2023 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 85,29 %, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2289,10 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~ст. ст. 509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 633, 634, 714, 901, 903 ЦК України\~ та

Outcome: partial