Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики №74168694 від 05 липня 2022 року в розмірі 15 042 грн. 04 коп. з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 042 грн. 04 коп. - сума заборгованості за відсотками та судовий збір по справі. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», як первісним кредитором, та [PERSON] , як позичальником, у порядку ст.ст.11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» був укладений договір позики №74168694, за яким позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Вказаний кредитний договір був укладений відповідачем шляхом його електронного підпису одноразовим ідентифікатором з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, а також заміну у порядку укладення договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткової угоди до нього №2 від 28 липня 2021 року сторони кредитора у договорі №74168694 від 05 липня 2022 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач прохав стягнути з [PERSON] на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження; ухвалено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористався, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74168694, який згідно положень ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений у формі електронного правочину після ідентифікації та верифікації відповідача за допомогою системи BankID НБУ, з використанням мобільного застосунку MyCredit та підписання ним (в порядку акцептування пропозиції позикодавця) зазначеного договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UpWwmpse84 (а.с.5-7). Згідно умов укладеного договору (пункти 1, 2.1) ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», як позикодавець, зобов`язується передати відповідачу, як позичальнику, у власність грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а відповідач [PERSON] зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Судом встановлено, що договір позики укладений зі строком дії на 20 днів та передбачає: 1) дату надання позики - 05.07.2022 року, дату повернення позики - 25.07.2022 року; 2) фіксовану (базову) процентну ставку в день - 1,99% та сплату відповідачем за користування кредитом зниженої процентної ставки 1,99% в день та процентної ставки в розмірі 1,99% за понадстрокове користування позикою (пункт 2,3); 3) право позичальника продовжити строк користування позикою (пролонгація) за його звернення в електронній формі через особистий кабінет шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора (пункт 6); 4) нарахування у разі користування позикою (її частиною) понад встановлений договором строк процентної ставки в розмірі, визначеному п.2 Договору за кожен день користування у випадку, якщо сума позики, зазначена в п.п.2.1 п.2 Договору, перевищує розмір однієї мінімально заробітної плати (пункт 18). Відповідач своїм підписом Договору підтвердив факт його ознайомлення із Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті:http:// mycredit.ua/ua/documents-license/ (пункт 5.3). Зокрема, сторонами було погоджено та підписано, у якості додатку №1 до договору позики №74168694 від 05.07.2022 року, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.7 на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, наданого позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.14) загальна сума заборгованості відповідача станом на 30.04.2024 року складає 15 042,04 грн., з яких: - заборгованість за основною сумою боргу - 5 000 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 10 042,04 грн. Під час судового розгляду справи відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним 05.07.2022 року договору позики та отримання за ним грошових коштів у зазначеному вище розмірі. Доказів здійснення погашення заборгованості за наданою позикою (повністю або частково) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду також надано не було. Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу №14/06/21, за яким фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта грошові кошти за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб - боржників, зазначених в Реєстрі боржників, що формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (пункти 1.1 та 1.2) (а.с.8-9). 28 липня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено додаткову угоду №2 та 21 квітня 2023 року укладено додаткову угоду №8 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.10,11). Як вбачається із витягу з Реєстру боржників №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та акту прийому-передачі вказаного реєстру боржників від 21 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №74168694 на загальну суму заборгованості 15 042,04 грн., з яких сума основного боргу складає 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 10 042,04 грн. (а.с.13). Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №7 від 21 квітня 2023 року за Договором Факсторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року підтверджується, що ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) прийняв Реєстр Боржників №7 (а.с.12). Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що договір позики №74168694 від 05.07.2022 року був підписаний відповідачем по справі [PERSON] після його ідентифікації та верифікації за допомогою системи BankID НБУ, з використанням мобільного застосунку MyCredit та за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора: jYqkkFV8Ao, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання ним одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» щодо здійснення саме відповідачем [PERSON] електронного підпису договору позики за допомогою одноразового ідентифікатора jYqkkFV8Ao суду надано не було. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем [PERSON] договору позики №74168694 від 05.07.2022 року, останній отримав від ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» в якості позики грошові кошти в сумі 5 000 грн.00 коп., однак своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення позики та сплати відсотків за користування нею не виконував належним чином, внаслідок чого у нього станом на 30.04.2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 15 042 грн. 04 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу та 10 042 грн. 04 коп. - заборгованість за відсотками. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за договором позики, в тому числі не спростовано наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованості та її розміру. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору позики №74168694 від 05.07.2022 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] , а також договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними. Отже, набуття позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості за договором позики №74168694 від 05.07.2022 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачем спростована не була. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов`язань за договором позики №№74168694 від 05.07.2022 року щодо повернення суми позики та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування грошовими коштами) та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за вказаним вище договором позики в загальному розмірі 15 042 грн. 04 коп.. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом майнового характеру, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.1). З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» грошові кошти по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні. На підставі ст.ст. 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved