Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] , як власника квартири у будинку [ADDRESS] , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2023 у розмірі 43 647,60 грн., а також інфляційні нарахування та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з січня 2020 року по грудень 2023 року у розмірі 25621,14 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , що підтверджується Актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 05.12.2017 р. та здійснює управління і утримання житлового будинку, забезпечує дотримання інтересів усіх співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ», проведених 25.06.2019 року затверджено кошторис надходжень на витрат ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ» на 2019- 2020 рік, з якого випливає, що розмір внесків на утримання житлового будинку обчислюється за тарифом 6 грн/кв.м. Відповідач є власником квартири у будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.11.2022р (надалі по тексту Інформаційна довідка) та відповідно співвласником багатоквартирного будинку в якому створено ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ». Загальна площа квартири, яка перебуває у приватній власності Відповідача становить 112, 90 кв.м Розмір щомісячних внесків по отриманню житлового будинку обчислюється за наступною формулою 112, 90 6 = 677, 40 грн. Згідно з відомостями про нарахування та оплату за утримання будинку та прибудинкової території від 25.01.2024 щодо Відповідача встановлено, що вона не оплачувала внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період часу із 01.01.2020 по 31.12.2023, крім того наявна заборгованість станом на 01.01.2020 у розмірі 11 132,40 грн. Таким чином загальна сума заборгованості на 31.12.2023 складає 43 647, 60 грн, яку і просить стягнути з відповідача. Крім цього, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, просить на підставі ч.2 ст.625 ЦК України стягнути також 20 383,42 грн. інфляційних втрат та 5 237,72 грн. 3% річних, нарахованих за період із січня 2020 року по грудень 2023 року, а всього 25 621,14 грн. Ухвалою від 15.04.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 14.05.2024, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 19.06.2024, а в подальшому на 15.08.2024. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних документів суду не скерувала. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За змістом ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об`єднання, які не виконують своїх обов`язків; брати на баланс майно об`єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; ініціювати скликання загальних зборів; захищати права, представляти законні інтереси власників в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами об`єднання, використовувати приміщення в житловому комплексі для потреб органів управління об`єднання. Відповідно до ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів. Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно зі ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , що підтверджується Актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 05.12.2017 р. та здійснює управління і утримання житлового будинку, забезпечує дотримання інтересів усіх співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ», проведених 25.06.2019 року затверджено кошторис надходжень на витрат ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ» на 2019- 2020 рік, з якого випливає, що розмір внесків на утримання житлового будинку обчислюється за тарифом 6 грн/кв.м. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №354104820 від 13.11.2023 та відповідно співвласником багатоквартирного будинку в якому створено ОСББ «РЕНЕСАНС-ЛЬВІВ». Загальна площа квартири, яка перебуває у приватній власності Відповідача становить 112,90 кв.м, відповідно розмір щомісячних внесків по отриманню житлового будинку складає 677, 40 грн. (112, 90 х 6 грн.) Згідно з відомостями про нарахування та оплату за утримання будинку та прибудинкової території від 25.01.2024 відповідач внесків на утримання будинку та прибудинкової території не оплачувала за період часу із 01.01.2020 по 31.12.2023, крім того наявна заборгованість станом на 01.01.2020 у розмірі 11 132,40 грн., таким чином загальна сума заборгованості станом на 31.12.2023 складає 43 647, 60 грн. З урахуванням наведеного, оскільки відповідач як власник квартири у житловому будинку [ADDRESS] , несе обов`язок зі сплати внесків на утримання житлового будинку відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, однак такий належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2023 становить 43647 грн. 60 коп., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача цієї суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних, внаслідок прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання щодо сплати внесків на утримання житлового будинку, позивачем за період з січня 2020 року по грудень 2023 року нараховано 20 383,42 грн. інфляційних втрат та 5 237,72 грн. 3% річних, а всього 25\~621 грн. 14 коп. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач прострочила виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних також є підставними та підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2422 грн. 40 коп. судового збору (а.с.11). В той же час, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат на правову допомогу, які як зазначено у позовній заяві позивач очікує понести у розмірі 5000 грн., що включає вивчення матеріалів, консультації щодо перспектив вирішення справи у судовому порядку, подання заяв по суті справи та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, контроль за виконанням рішення суду, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України представник позивача не подав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є потрібною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат в порядку, визначеному ч.1 ст.246 ЦПК України, не заявляв.

Outcome: approved