Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, розташовану на 5 поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , яка належить Іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності, з метою погашення заборгованості на користь [PERSON] , що виникла внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання за договором позики від 01 квітня 2021 року у розмірі 419\~057,60 грн., з яких: сума основного боргу 390\~000,00 грн., витрати на професійну правову допомогу 6\~552,00 грн., судовий збір 4\~505,60\~грн.,\~витрати\~на\~нотаріальне оформлення Договору Позики та Договору Іпотеки приблизно 18\~000,00 грн.; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: однокімнатної квартири загальною площею 32,81 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., шляхом продажу на електронних торгах за узгодженою в договорі іпотеки вартістю: 400\~000,00\~грн. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати у справі в розмірі 29\~057,60\~грн. В обґрунтування позову зазначив, що 01 квітня 2021 року між [PERSON] та ним, [PERSON] , укладено Договір Позики, який був посвідчений 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №706. Згідно умовам якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 390\~000,00 грн., які остання зобов`язалась повернути Позикодавцеві, тобто [PERSON] , таку ж суму грошових коштів, а саме 390\~000,00 грн., до 31 березня 2024 року. В забезпечення вимог ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ, що випливають із Договору Позики, посвідченого 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №706, між ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ [PERSON] та ІПОТЕКОДАВЦЕМ [PERSON] 01 квітня 2021 року було укладено Договір Іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №707. Відповідно до пункту 11 Договору Позики від 01 квітня 2021 року сторони визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань по поверненню суми позики Позикодавець задовольняє свої вимоги в повному обсязі, обумовленому до моменту фактичного задоволення, за рахунок майна, що служить забезпеченням зобов`язань Позичальника, шляхом його реалізації у встановленому порядку. Згідно пункту 1.2 Договору Іпотеки в забезпечення виконання зобов`язання, вказаного у пункті 1.1. цього Договору ІПОТЕКОДАВЕЦЬ на умовах, передбачених цим Договором, передає в іпотеку належну їй однокімнатну квартиру, що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та належить ІПОТЕКОДАВЦЮ на праві особистої приватної власності на підставі Договору міни, посвідченого 15.05.2018 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І., за реєстровим №1672, зареєстрованого 15.05.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 1.5 вказаного Договору, Предмет іпотеки оцінюється сторонами загальною сумою 400\~000,00 грн. 25 березня 2024 року відповідно до пункту 5.2 Договору Іпотеки встановлено та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» поштою [PERSON] направив на адресу [PERSON] письмову вимогу про виконання порушеного зобов`язання. 19 квітня 2024 року на поштовому відділення за його місцем проживання він отримав поштове відправлення, яке повернулось як не вручене. Тобто або [PERSON] відмовилась отримати від нього вимогу про виконання порушеного зобов`язання, або остання не проживає за вказаною адресою. 23 квітня 2024 року позивач подав до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву про забезпечення доказів до подання позову до суду. 25 квітня 2024 року ухвалою суду заяву [PERSON] було задоволено та направлено на виконання до АДПС України. 30 квітня 2024 року в приміщенні суду він ознайомився з інформацією ДПС про перетин кордону відповідачем [PERSON] , виданою ДПС України на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року у справі №211/2665/24, та дізнався, що в період з 08.07.2022 по теперішній час остання неодноразово перетинала кордон між Україною, Польщею, Румунією та Угорщиною. Останній раз відповідач в`їхала в Україну 26 березня 2024 року, виїхала з України 14 квітня 2024 року до Польщі. Згідно вказаної вище інформації, наданої ДПС України, [PERSON] останній раз була в Україні в період з 26 березня 2024 року по 14 квітня 2024 року, тобто в період часу, коли [PERSON] направив на її адресу вимогу про виконання зобов`язання від 25 березня 2024 року, остання знаходилась на території України, однак, відмовилась отримати вказану вимогу. З огляду на викладене вище, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 07 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, згідно якої просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника [PERSON] , на вимогах наполягав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Заяви, надіслані тричі на електронну пошту суду 29.05.2024, 09.07.2024, 26.08.2024 від імені [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки неможливо достовірно ідентифікувати особу відправника електронного листа, оскільки заяви не підписані ЕЦП та/або не подані через систему «Електронний суд». Ураховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов таких висновків. Згідно із частиною 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 01 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, який був посвідчений 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №706, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 390\~000,00 грн., які остання зобов`язалась повернути Позикодавцеві, тобто [PERSON] , таку ж суму грошових коштів, а саме 390\~000,00 грн., до 31 березня 2024 року (а.с. 15 копія договору, а.с. 16 копія витягу). В забезпечення вимог Позикодавця, що випливають із Договору позики, між [PERSON] та [PERSON] 01 квітня 2021 року також було укладено Договір Іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №707 (а.с. 17, 18 копія договору, а.с. 19 копія витягу). Відповідно до пункту 11 Договору позики від 01 квітня 2021 року сторони визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань по поверненню суми позики Позикодавець задовольняє свої вимоги в повному обсязі, обумовленому до моменту фактичного задоволення, за рахунок майна, що служить забезпеченням зобов`язань Позичальника, шляхом його реалізації у встановленому порядку. Згідно пункту 1.2 Договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язання, вказаного у пункті 1.1. цього Договору ІПОТЕКОДАВЕЦЬ на умовах, передбачених цим Договором, передає в іпотеку належну їй однокімнатну квартиру, що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та належить ІПОТЕКОДАВЦЮ на праві особистої приватної власності на підставі Договору Міни, посвідченого 15.05.2018 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І., за реєстровим №1672, зареєстрованого 15.05.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. а.с. 12, 13 копія договору, а.с. 14 копія витягу). Відповідно до пункту 1.5 Договору іпотеки, Предмет іпотеки оцінюється сторонами загальною сумою 400\~000,00 грн. Згідно пункту 1.8 Договору іпотеки одночасно з посвідченням цього Договору відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено іпотеку та заборона відчуження на однокімнатну квартиру, яка розташована за вказаною вище адресою, яка належить відповідачу на праві особистої приватної власності. Відповідно до пункту 2.3 Договору іпотеки, ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки у випадку, якщо позика, що забезпечена іпотекою не буде погашена у встановлені строки. Згідно пункту 2.9 Договору іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання ІПОТЕКОДАВЦЕМ зобов`язань по Договору Позики ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, або в позасудовому порядку відповідно до статей 24, 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до пункту 5.6 Договору іпотеки, ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках повного або часткового неповернення у встановлені цим договором строки позики. Пунктом 5.2 Договору іпотеки (відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку») встановлено, що у разі порушення основного зобов`язання або умов цього Договору ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ надсилає ПОЗИЧАЛЬНИКУ та ІПОТЕКОДАВЦЮ письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, Вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї, вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ залишається без задоволення, ІПОРТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. 05 березня 2024 року представником позивача, адвокатом Ткаченко О.І., був направлений адвокатський запит до адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому він просив надати інформацію про перетин Державного кордону України [PERSON] у період з 01 квітня 2021 року по теперішній час (а.с. 20 копія накладної, а.с. 21 копія опису, а.с. 22 копія запиту). 15 березня 2024 року на електронну адресу адвоката Ткаченка О.І. надійшла відповідь на адвокатський запит від АДПС України №19-17987/24 від 14.03.2024, в якій містилось повідомлення про те, що запитувана інформація, без особистої письмової згоди, буде надана на виконання відповідного судового рішення про витребування зазначеної інформації з усіма обов`язковим реквізитами про особу(«Прізвище, власне ім`я особи», «Дата народження» (число, місяць та рік), «Громадянство»), згідно чинного законодавства, встановленим порядком (а.с. 23 копія відповіді). 25 березня 2024 року відповідно до пункту 5.2 Договору Іпотеки встановлено та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» поштою [PERSON] направив на адресу [PERSON] письмову вимогу про виконання порушеного зобов`язання (а.с. 24 копія накладної, а.с. 25 копія опису, а.с. 26-30 копія вимоги). 15 квітня 2024 року на поштовому відділенні за місцем проживання позивач отримав поштове відправлення, яке повернулось у зв`язку з закінченням терміну зберігання. З моменту підписання Договору позики та Договору іпотеки 01 квітня 2021 року по час ухвалення рішення у справі [PERSON] не виконано ані частково, ані в повному обсязі зобов`язання, передбачене Договором позики. Крім того, як вбачається з матеріалів справи №211/2665/24, 23 квітня 2024 року [PERSON] подав до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву про забезпечення доказів до подання позову до суду. 25 квітня 2024 року ухвалою суду заяву [PERSON] було задоволено та витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин Державного кордону України громадянкою України [PERSON] за період з 01.04.2021 по теперішній час. На виконання ухвали суду у справі №211/2665/24, суду Адміністрацією Державної прикордонної служби України було надано інформаційну довідку про перетин Державного кордону України громадянкою України [PERSON] за період з 01.04.2021 по теперішній час, з вказаної довідки вбачається, що у зазначений період відповідач неодноразово перетинала кордон між Україною - Польщею, Румунією та Угорщиною. Останній раз відповідач в`їхала в Україну 26 березня 2024 року, виїхала з України 14 квітня 2024 року (а.с. 47). З наведеного вбачається, що у період з 26 березня 2024 року по 14 квітня 2024 року, тобто в період часу коли [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] вимогу про виконання зобов`язання від 25 березня 2024 року, остання відмовилась отримати вказану вимогу. Згідно із статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час укладення Договору іпотеки), Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: -нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; -нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; -нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Отже, у розумінні статті 5 Закону України «Про іпотеку», однокімнатна квартира, що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вважається предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 01 квітня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., за реєстровим №707. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено вичерпний перелік підстав припинення іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті встановлено, що іпотека припиняється у разі: -припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; -реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; -набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; -визнання іпотечного договору недійсним; -знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; -з інших підстав, передбачених цим Законом. Основне зобов`язання щодо повернення коштів позичальником не виконано; строк дії Договору іпотеки не закінчений; предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Договору іпотеки в інтересах Іпотекодержателя за цим договором не реалізований; Іпотекодержатель права власності на однокімнатну квартиру не набув; Договір іпотеки не визнаний недійсним; передана в іпотеку однокімнатна квартира перебуває у володінні та користуванні [PERSON] , також станом на 09.05.2024 у квартирі, окрім відповідача, ніхто більше не зареєстрований (а.с. 49 інформаційна довідка). За приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором позики та Договором іпотеки не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно із Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Беручи до уваги, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. При цьому судом враховується постанова Верховного Суду від 22 червня 2022 року (справа №296/7213/15), відповідно до висновків якої згадані норми Закону України «Про іпотеку» не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджено зупинення виконання цих правил на певний період. Передбачається, що у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідні докази (а.с. 37, 53) та заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 6\~552,00 грн. Суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу у заявленому розмірі. При прийнятті такого рішення судом враховані вимоги частин 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та спів розмірності. Суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. У частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на нотаріальне оформлення Договору позики та Договору іпотеки відмовити, оскільки вказані витрати не є витратами, пов`язаними з розглядом даної справи. Згідно із частиною першою статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання до суду позову у сумі 3\~900,00 грн. (1% ціни позову) та судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів у сумі 605,60 грн. Загальний розмір судового збору становить 4\~505,60 грн. Також суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем у прохальній частині визначено розмір зобов`язання за Договором позики в сумі 419\~057,60 грн., до якого включено, окрім суми основного зобов`язання 390\~000,00 грн., витрати на професійну правову допомогу 6\~552,00 грн., витрати на нотаріальне оформлення Договору позики та Договору іпотеки 18\~000,00 грн. При цьому одночасно позивачем зазначено, що предмет іпотеки має бути реалізований шляхом продажу\~на електронних\~торгах за\~узгодженою у\~Договорі іпотеки\~вартістю 400\~000,00\~грн. Крім того, у прохальній частині позивач знову ж таки просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в сумі 29\~057,60 грн., які складаються з витрат на професійну правову допомогу 6\~552,00 грн. та витрат на нотаріальне оформлення Договору позики та Договору іпотеки 18\~000,00 грн. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне окремо здійснити розподіл судових витрат.

Outcome: approved