Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що з 2000 року проживає в будинку [ADDRESS] . До серпня 2020 року власниками будинку були: на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.1977, зареєстрованого в реєстрі за № 417, [PERSON] , яка померла [INFO] (3/4 часток житлового будинку за вказаною адресою); [PERSON] , який є власником 1/4 частки вказаного будинку та який є громадянином російської федерації. Будинок не піддавався поділу між співвласниками і ним в повному обсязі користувалася [PERSON] . Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22.05.2020 за позивачем було визнано право власності на 3/4 частки житлового будинку за вказаною вище адресою, з відповідною часткою надвірних споруд, за набувальною давністю. В подальшому позивач зареєстрував право власності на 3/4 частки зазначеного будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після набуття права власності на 3/4 частки зазначеного будинку позивач привів будинок в належний стан, зробив капітальний ремонт і сплачує всі комунальні послуги, враховуючи загальну площу будинку. При розгляді цивільної справи № 584/312/19 направлялося судове доручення про допит відповідача [PERSON] , громадянина російської федерації, однак на адресу суду надійшла відповідь про відсутність адресата за адресою місця проживання. Посилаючись на зазначене, просив визнати за ним на підставі ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м, з відповідною часткою надвірних споруд, розташованими по [ADDRESS] , а витрати по справі просив покласти на нього. В судове засідання позивач не\~ з`явився, його представник надала на адресу суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності його представника, позов визнав повністю. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. З`ясувавши\~ обставини,\~ якими позивач обґрунтовує свої \~вимоги,\~ дослідивши надані\~докази,\~суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із\~ч.\~ч.\~1,\~4\~ст.\~344\~ЦК\~України\~особа,\~яка\~добросовісно\~заволоділа чужим\~майном\~і\~продовжує відкрито,\~безперервно\~володіти\~нерухомим майном\~протягом\~десяти\~років або\~рухомим\~майном\~-\~протягом\~п`яти\~років,\~набуває\~право\~власності на\~це\~майно\~(набувальна\~давність),\~якщо\~інше\~не встановлено\~цим\~Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~правила\~ст. 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01 січня 2001 року.\~\~ Як роз`яснено у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2017 № 5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке : володіння є\~добросовісним,\~якщо\~особа\~при заволодінні\~чужим\~майном\~не знала\~і\~не\~могла знати\~про\~відсутність\~у неї\~підстав\~для\~набуття права\~власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.1977, зареєстрованого в реєстрі за № 417, є власником 3/4 часток будинку загальною житловою площею 30,6 кв.м, та відповідної частки надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] (а.с. 8). Власником 1/4 частини будинку [ADDRESS] є [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 14.09.1964, зареєстрованого в реєстрі № 1780 (а.с. 9). Згідно фотокопії довідки-характеристики нерухомого майна від 04.06.2018, виданого Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування, житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований в реєстровій книзі № 15 по реєстру № 443, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Буринською ДНК 14.09.1964 за реєстровим № 1780, належить в 1/4 частині [PERSON] , а на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Путивльською ДНК 07.04.1977 за реєстровим № 417, належить в 3/4 частинах [PERSON] . Рік побудови будинку - 1950, відсоток зносу - 55%, будь-яких самочинних прибудов та перепланувань будинку не проводилося (а.с. 15). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 22.05.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, за позивачем визнано право власності на 3/4 частки житлового будинку садибного типу, загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м, з відповідною часткою надвірних споруд: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «б», погрібом літ. «Пг», вбиральнею літ. «У», огорожею № 1-2, розташовані по [ADDRESS] , за набувальною давністю (а.с.\~ 16-17). Позивач зареєстрував своє право власності на 3/4 частки вказаного житлового будинку, що підтверджено фотокопією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.08.2020 (а.с. 18). Фотокопією договору про надання послуг постачання холодної води і водовідведення від 17.08.2018 № 7713 підтверджено те, що позивачу\~ надаються вказані послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-21). Фотокопією договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 22.09.2020 № 292а5997 з додатками підтверджено те, що позивачу\~ надаються вказані послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-30). Статтею 3 ЦК України встановлена презумпція добросовісності, яка у цій справі відповідачами не спростовується. Враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини суд дійшов до висновку, що оскільки позивач з\~ 2000 року добросовісно,\~ відкрито та\~ безперервно\~ володів 1/4 часткою будинку, який поділу (виділу) не піддавався та порядок користування яким між його попередніми власниками не встановлювався, тому є підстави для задоволення позову. Судові витрати у справі не розподіляються за відповідним клопотанням позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved