Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

У серпні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Запоріжжя, яка померла [INFO] в с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області. В обґрунтування заяви вказує, що він є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області, у віці 81 рік. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 19.08.2024 заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. 20.08.2024 від заінтересованої особи - Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківського районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), засобами електронного зв`язку надійшов лист з проханням направити матеріали справи для ознайомлення та перевірки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявності/відсутності актового запису про смерть. Матеріали справи отримано заінтересованою особою 21.08.2024 (2:20:13), що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. В судове засідання учасники справи не з`явились повторно. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.1985, актовий запис № 47. В матеріалах справи міститься: копія паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , який народився в селі Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області, паспорт виданий 24.12.1997 Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області; копія паспорта громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Запоріжжя, паспорт виданий 13.04.2000 Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області, місце реєстрації: [ADDRESS] . Також до справи додана копія картки про присвоєння податковою інспекцією ідентифікаційного (реєстраційного) номера платника податків заявнику, дата видачі довідки 19.04.1997. Згідно з копією довідки УСЗСН БМР № 2348-5003396267 від 12.08.2024, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та має зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , [INFO] померла у віці 81 рік в с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 02.04.2024. Вказаний документ виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень і які не мають юридичної сили для органів державної влади та інших органів на підконтрольній території держави Україна. При вирішенні справи суд виходить з наступного. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан, який продовжено на час призначеної судом дати судового засідання. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Розділом 1 п. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. За приписами розділу 5 п. 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Вся територія Генічеського району, до складу якого входить с. Новодмитрівка, внесена до переліку тимчасово окупованої російською федерацією території України з 24.02.2022 (Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, так званого «намібійського винятку», не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] , [INFO] померла у віці 81 рік в с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом п. 2. 1 ст. 17 Закону № 2398-VI державна реєстрація смерті також проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки для заявника, тоді як чинним законодавством України за даних обставин справи не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті особи, ніж звернення до суду з відповідним позовом. Суд вважає, що заявником надані достатні докази, якими підтверджується факт смерті громадянки України [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області, у віці 81 рік. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом під час розгляду справи не встановлено. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved