Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

У квітні 2024 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 329330-КС-003 від 04.08.2021 в розмірі 58 009,35 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 329330-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору, товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 28 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач в свою чергу зобов`язалась повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Крім того, 23.09.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 329330-КС-003 про надання кредиту, за якою позичальнику додатково надано кредит в сумі 10 000 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому позивач звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.05.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 11.06.2024. В матеріалах справи містяться клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, а також вказаною у позовній заяві адресою, за з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.08.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] підписані оферта та акцепт на укладання договору № 329330-КС-003 про надання кредиту (споживчий) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. На підставі вказаних документів, 04.08.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 329330-КС-003 про надання кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту складає 28 000 грн., строк кредиту на 24 тижні до 19.01.2022, фіксована процентна ставка 1,07948215 відсотки на день, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 69 960 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 7300,05%. Вказаний договір було підписано сторонами за допомогою електронних підписів. Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Крім того, 23.09.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 329330-КС-003 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 10 000 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 500 грн. В матеріалах справи містяться докази зарахування на рахунок коштів у відповідному розмірі, розрахунок заборгованості за кредитом станом на 12.03.2024, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, довідка про розмір встановленого кредитного ліміту, Умови і правила обслуговування фізичних осіб, копія паспорта та картки платника податків відповідача. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплює, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 12.03.2024 у відповідача виникла прострочена заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 58 009,35 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 30 422,91 грн; суми прострочених платежів по процентам 27 586,44 грн. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів та процентів за користування кредитом. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved