Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 19 серпня 2020 між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] в сторін народилась донька - [PERSON] . Спільне життя між подружжями не склалось, з травня 2021 року позивач та відповідач не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство та мають окремі бюджети та проживають окремо. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 03.06.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, як свідчать матеріали справи, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач також просила розглянути справуза її відсутності та зазначила, що позов визнає. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 19 серпня 2020 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №940, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] Копія відповідного свідоцтва наявна в матеріалах справи). Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились з 2021 року, спільне господарство не ведеться і сторони проживають окремо один від одного. Викладені позивачем [PERSON] обставини не спростовуються і визнаються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, питання щодо залишення [PERSON] прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища не вирішувалось, у зв`язку із розглядом справи за відсутності відповідача. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved