Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник - [PERSON] , звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у загальному розмірі 71972,05 грн, судовий збір у сумі 3028,00 грн просять покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги відповідачі [PERSON] , [PERSON] не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2024 року, складає 71972,05 грн з яких: 61348,66 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2016 року по 31.05.2024 року; 666,26 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 8355,43 грн заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2016 року по 31.05.2024 року; 374,88 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 925,75 грн заборгованість за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 301,07 грн заборгованість за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року. Посилаючись на вказані обставини та норми закону, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за надані послуги. Ухвалою суду від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та зазначив, про неможливість нарахування заборгованості з 01.07.2016 року, оскільки з 2004 року за адресою [ADDRESS] проживали та користувались послугами інші особи, зокрема, [PERSON] , яка померла у 2008 році, а у подальшому [PERSON] повідомив, що з 2005 року [PERSON] та [PERSON] не проживають за вказаною адресою проте прописані. Окрім того, стверджував, що здійснював сплату комунальних послуг проте, у розрахункових таблицях, наданих позивачем, заборгованість розрахована без урахуванням пільг відповідача, яка призначалась йому у травні 2019 року та вересні 2019 року. Також, зазначив, що у період часу з 31.03.2015 року до 03.11.2017 року він перебував у зоні проведення АТО, та не користувався послугами КП «ХТМ». При цьому, доказів в обґрунтування заперечень суду не надав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] просив суд застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позові просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Суд, заслухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Згідно з\~Інформації з\~реєстру територіальної\~громади міста\~Харкова про\~осіб місце\~проживання/перебування\~яких зареєстровано\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~встановлено,\~що станом\~на 16.07.2024\~року за\~вказаною вище\~адресою зареєстрованими\~є відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) 30 від 09.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що інші особи, про яких наголошував відповідач, зняті з реєстрації місця проживання, а саме: [PERSON] , [INFO] , з 29.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 12.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 11.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 20.05.2020 року. Відомості про інших осіб, зареєстрованих за вказаною адресою на час розгляду справи, про яких зазначав відповідач, у матеріалах справи відсутні. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] користуються тепловою енергією, яку КП «Харківські теплові мережі» подає в житлове приміщення та іншими комунальними послугами КП «ХТМ». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірної заборгованості регулювалися\~Законом України № 1875-ІV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги»\~(надалі Закон № 1875-ІV), що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Предметом регулювання цього\~Закону\~є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до частини 1\~статті 19 Закону №1875-ІV\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 3\~цього Закону визначені предмет його регулювання і суб`єкти у сфері житлово-комунальних послуг. 31.10.2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір, Індивідуальний договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України. З 01.12.2021 року на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності вказані вище індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на вищезазначеному сайті КП «ХТМ». Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п.п.51,52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. Пунктами 30, 32, 34 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п. 33 Договору). Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком виплата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця (п. 34 Договору). У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п.п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, які діяли до 01.05.2022 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунок суми боргу або переплат формується програмним забезпеченням, встановленим у КП «Харківських теплових мережах» в автоматичному режимі, на підставі наявних об`єктивних даних, що формуються за звітній період у відповідності з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.12.2018 року за № 1502/32954, яка є у вільному доступі в мережі інтернет. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. Окрім того, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс». З 1 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16. Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. Суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовилися від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води (далі - Відомості нарахувань), відповідачі є споживачами комунальних послуг КП «ХТМ» за адресою [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (ЖЕД № 2201) (а.с. 5-8). З наданих позивачем відомостей нарахувань вбачається, що відповідачі мають заборгованість за надані їм комунальні послуги в сумі 71972,05\~грн, з яких: 61348,66 грн заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2016 року по 31.05.2024 року; 666,26 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 8355,43 грн заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2016 року по 31.05.2024 року; 374,88 грн заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 925,75 грн заборгованість за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року; 301,07 грн заборгованість за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.05.2024 року. Доказів в обґрунтування заперечень відповідача щодо суми заборгованості, у зв`язку з неврахуванням КП «ХТМ» пільг відповідачів, суду не надано. Відомостей про те, що відповідач [PERSON] звертався до КП «КТМ» з повідомленням про те, що у період часу з 31.03.2015 року до 03.11.2017 року він перебував у зоні проведення АТО, та не користувався послугами КП «ХТМ» суду не надані. Згідно зі ст. 64 ЖК України - члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимогст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання є обґрунтованим. Щодо строків позовної давності та суми заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Сплив позовної\~давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~є підставою\~для відмови\~у позові\~(ч.\~4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строки позовної давності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020року розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення Цивільного\~кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2024 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості зокрема за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з 02.04.2017 року по 31.05.2024 року. Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води року заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З урахуванням долучених до позову відомостей про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води за період з квітня 2017 року до травня 2024 року (включно), заявлені в межах строку позовної давності. Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії з квітня 2017 року до травня 2024 року становить 53262,65 грн, за надані послуги з постачання гарячої води з квітня 2017 року до травня 2024 року становить 8355,43 грн. Враховуючи викладене, у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань суд приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають задоволенню, а заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 63\~886,04 грн підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Відповідно до платіжного доручення № 10003 від 03.07.2024 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2687,80 грн (63\~886,04 х 3028,00/71972,05).

Outcome: partial