Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду із позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.02.2024 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. У лютому 2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0014/980/1534190/20 від 21.07.2020 позивачу відкрито поточний (картковий) рахунок IBAN [NUMBER] та видано електронний платіжний засіб з кредитною лінією - картку № [NUMBER] з терміном дії до 31.07.2023. 25.07.2023 під час перебування на військовій службі позивач побачив, що на його фінансовий номер [NUMBER] від ОТП банку надійшло 2 sms каналом GSM-зв`язку від 22.07.2023 про проведення ним 2-х транзакцій по списанню кредитних коштів в загальній сумі 23420 г7рн у межах наданого ОТП банком кредитного ліміту без будь-якої участі позивача у даному процесі, всупереч укладеного договору, а саме - без автентифікації доступу позивача або до особистого кабінету web-сайті ОТП банку та без авторизації по одноразовому ОТП-паролю, що мав би надійти позивачу від ОТП банку у sms, а саме: 22.07.2023 о 20:06:38 год. 13410 грн на картку невідомого позивачу отримувача № [NUMBER] , емітованої А-банком *//512721 та 22.07.2023 о 20:08:40 год. 10010 грн на картку невідомого позивачу отримувача № [NUMBER] , емітованої А-банком *// [NUMBER] . Дані транзакції позивач не здійснював, вважає, що вони відбулись внаслідок протиправних дій поки що невстановленого злодія. Враховуючи викладене, позивач просить зобов`язати АТ «ОТП Банк» відновити кошти на банківському/картковому рахунку [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій від 22.07.2023 у сумі несанкціоновано списаних коштів 23420,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0014/980/1534190/20 від 21.07.2020 позивачу відкрито поточний (картковий) рахунок IBAN [NUMBER] та видано електронний платіжний засіб з кредитною лінією - картку № [NUMBER] з терміном дії до 31.07.2023. 25.07.2023 до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві надійшла заява від [PERSON] , про те, що 22.07.2023 в період часу з 19 год. 20 хв. по 20 год. 08 хв. перебуваючи за адресою: с. Фрузинівка, Вишгородського району, Київської області, невідома особа із застосуванням електронно обчислювальних операцій, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в розмірі 23420 грн, з банківської картки OTP № [NUMBER] , чим завдав матеріальної шкоди [PERSON] , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження № 12023100100003635) за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України. Згідно довідки № 1178 від 18.07.2023 військової частини [NUMBER] , виданій [PERSON] вбачається, що він дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . 01.08.2023 листом ОТП Банк за вих. № 017-01-017-5-017-5/171-БТ повідомив [PERSON] , що відповідальними співробітниками Банку було проведено внутрішню перевірку, в результаті якої виявлено, що операції заявлені як спірні виконані згідно усіх вимог платіжної системи, послуги надані в повному обсязі. Зазначені деталі транзакцій: 22.07.2023 о 20:06:38 год. 13410,00 грн (142842), картка отримувача - [NUMBER] *//562946 Приватбанк, 22.07.2023 о 20:08:40 год. 10010,00 грн (181512), картка отримувача - [NUMBER] *//512721 А-Банк. Вищевказане також підтверджується звітом-рахунком за період з 19.07.2023 по 15.01.2024. Відповідно до договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічний) (в редакції від 19.01.2023) клієнтом банку, який здійснює електронну взаємодію є «фізична особа або юридична особа (надалі - Клієнт), що приєдналась (акцепт) до цього Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію(публічний) (надалі - Договір) (оферта) і прийняла його умови (публічну пропозицію Банку необмеженому колу осіб) шляхом підписання Заяви - анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» (надалі - Заява - анкета)». Згідно цього договору мобільний додаток «ОТР BANK UA» та Мобільний додаток «ОТР Smart» є різними програмами користування послугами банку. Пунктом 2.2.3. вказаного договору встановлено, що Клієнт погоджується, що використання процедури Автентифікації, з використанням Фінансового номеру мобільного телефону Клієнта, є належною і достатньою автентифікацією Клієнта, підтвердженням права здійснювати операції у місцях надання Банком послуг або через Дистанційні канали обслуговування. Шляхом підписання Заяви-анкети, Клієнт дійсним підтверджує, що на момент укладення Договору використовує номер мобільного телефону, який зазначено Клієнтом у Заяві-анкеті як Фінансовий номер мобільного телефону та який знаходиться виключно у власному використанні Клієнта і не передається для використання Клієнтом третім особам. Клієнт підписавши Заяву-анкету надає Банку згоду на використання Фінансового номеру мобільного телефону для отримання Банківських послуг, у тому числі використання Фінансового номеру мобільного телефону в якості Логіну для входу в Системи Інтернет-банкінгу, згідно Договору, а також за іншими договорами, які укладено між Сторонами. Заміна Фінансового номеру мобільного телефону можливе лише за ініціативою Клієнта, шляхом персонального подання Клієнтом до будь-якого відділення Банку на території України письмової заяви про зміну Фінансового номеру мобільного телефону. У разі, якщо Банку стало відомо, що заяву про зміну Фінансового номеру мобільного телефону Клієнта подано Банку не особисто Клієнтом, Банк має право заблокувати доступ до Системи Інтернет-банкінгу. Для можливості Клієнту користуватися Системою Інтернет-банкінгу Клієнту необхідно особисто подати Банку заяву про зміну Фінансового номеру мобільного телефону Клієнта. Механізм отримання згоди від Клієнта за допомогою Фінансового номеру мобільного телефону і OTP-пароля наступний: 4.5.1. Банк генерує OTP-пароль і відправляє його Клієнту на Фінансовий номер мобільного телефону із зазначенням інформації, яка буде підтверджуватися Клієнтом. 4.5.2. У разі згоди Клієнт передає отриманий OTP-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. 4.5.3. У разі якщо Фінансовий номер мобільного телефону зареєстрований у Банку і збігається з Фінансовим номером мобільного телефону Клієнта, вважається, що Клієнт прийняв запропоновані Банком умови. Пунктом 6.2.2. договору, - системами Інтернет-банкінгу має право користуватися лише особа, яка уклала з Банком Заяву-анкету/Договір та успішно пройшла процедуру Автентифікації. Автентифікація Клієнта проводиться кожного разу перед наданням Клієнту доступу до Систем Інтернет-банкінгу. Додаток №1 до Договору про дистанційне обслуговування та електронну взаємодію (публічного) правила надання послуг дистанційного обслуговування засобами системи otp smart. З використанням Системи OTP Smart Банк зобов`язується виконувати дистанційне обслуговування Рахунків Клієнта, а також надавати інші послуги, передбачені Договором та/чи Правилами. 2.2. З метою використання Системи ОТР Smart Клієнту необхідно укласти з Банком Заяву-анкету/Договір, отримати в Банку Генератор паролів (в разі використання методу автентифікації з Генератором паролів), Статичний пароль, а також виконати інші дії, передбачені Договором/ Правилами. Зв`язок з Системою OTP Smart цілодобовий, за винятком періодів технічного обслуговування Системи. Клієнт зобов`язаний при роботі з Системою OТP Smart підтверджувати Банку кожну транзакцію, якщо інше не передбачено Правилами. Клієнт зобов`язаний після перевірки наданих Банку реквізитів підтверджувати кожне своє розпорядження, надане до Банку, шляхом введення Динамічного паролю. Для додаткового захисту інформації, що передається Клієнтом до Банку, Банк використовує захищене промисловим мережевим протоколом передачі інформації HTTPS та SSL-сертифікатами Thawte, що гарантують Клієнту факт роботи з сервером Банку, а не підробленим або шахрайським ресурсом, а також гарантується виключність можливості перехоплення інформації Клієнта переданої в мережі Інтернет під час роботи з Системою OTP Smart. З метою забезпечення безпеки операцій в Системі OTP Smart Банк використовує високотехнологічні та надійні методи забезпечення безпеки всесвітньо відомих виробників. Пунктом 8.16. договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний: 8.16.7. Не розголошувати третім особам будь-яку інформацію, що йому надсилається Банком в рамках Договору, яка зазначена в БМБ-повщомленнях/РиЗН-повщомленнях на вказаний Клієнтом Фінансовий номер мобільного телефону/Мобільний телефон. Для першого входу до Системи OTP BANK UA Клієнту необхідно вказати Фінансовий номер мобільного телефону, дату народження та Динамічний пароль. Далі Система OTP BANK UA запропонує Клієнту вказати Статичний пароль, який надалі буде використовуватися для входу. Позивач Системи [PERSON] не встановлював та в то систему не входив, фінансового номеру мобільного телефону, дати народження та Динамічного паролю не вказував. Відповідно до вимог ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Приписами ч. 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати гроїшУві кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Згідно з вимогами ст. 1073 ЦК України у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Позивач не вчиняв розрядження щодо списання/пеперахунку коштів та не вчиняв будь-яких інших дій, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунку, таким чином Відповідачем проведено безпідставне списання коштів. Відповідно до ч.6 ст.51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при виконанні розрахункових операцій Банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність (платіжного) документа. Тобто банк зобов`язаний переконатися, що саме Позивач, а не будь хто інший, надіслав у банк 2 платіжні інструкції на проведення даних 2-х спірних транзакній. Згідно Закону України «Про платіжні послуги»: неналежна платіжна операція -платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний отримувач- особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі; неналежний платник- особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); платіжна послуга -передбачена цим Законом діяльність надавала платіжних послуг з виконання та/або супроводження платіжних операцій; платіжний моніторинг- обов`язкова діяльність! надавачів фінансових платіжних послуг з контролю платіжних операцій з метою виявлення та запобігання неналежним платіжним операціям; помилкова платіжна операція -платіжна операція, внаслідок якої з вини надавала платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/ або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Стаття 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено види платіжних послуг. До фінансових платіжних послуг належать такі послуги: 4) послуги з виконання платіжних операцій з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються користувачу надавачем платіжних послуг на умовах кредиту, у тому числі: виконання кредитового переказу. Статтею 10 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено право на надання платіжних послуг. До надавачів платіжних послуг належать банки, філії іноземних банків (далі - банки). Положеннями ч.1 ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що надавачі платіжних послуг зобов`язані здійснювати ідентифікацію та верифікацію користувачів відповідно до вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Статтею 31Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що перед ініціюванням платіжної операції надавач платіжних послуг платника зобов`язаний надати платнику наявну інформацію про: максимальний час виконання платіжної операції; комісійні винагороди та інші збори, які платник має сплатити у процесі виконання платіжної операції (за технічної можливості кожна комісійна винагорода має зазначатися окремо), та загальну суму коштів, необхідних для виконання платіжної операції. Згода платника на виконання платіжної операції визначена ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 1. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Платіжна операція вважається акцентованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. 10. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний фіксувати в операційно- обліковій системі час отримання згоди платника на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій), а також розпорядження платника' про відкликання згоди на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій). Згідно ст. 43 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено прийняття до виконання платіжної інструкції, а саме надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію за умови, що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті. Надавач платіжних послуг платника під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність: номера рахунку платника та коду платника (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або унікального ідентифікатора платника. Надавач платіжних послуг приймає рішення щодо перевірки в платіжній інструкції інформації, зазначеної в пунктах 1 або 2 цієї частини, самостійно, а якщо він є учасником платіжної системи - згідно з правилами платіжної системи. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про платника, що зберігається у такого надавала платіжних послуг. У разі недотримання вимог, зазначених у цій частині, відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, несе надавач платіжних послуг платника. Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надавачі платіжних послуг зобов`язані здійснювати моніторинг платіжних операцій користувачів відповідно до внутрішнього порядку управління операційними ризиками та ризиками інформаційної безпеки з метою ідентифікації неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій, суб`єктів таких операцій та забезпечувати вжиття заходів для запобігання або припинення таких операцій. Положеннями ч.1 ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Статтею 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи. Працівники надавачів платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги законодавства щодо захисту інформації під час виконання платіжних операцій, зберігати таємницю надавала платіжних послуг (або іншу інформацію з обмеженим доступом) та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту такої інформації. Працівники надавачів платіжних послуг несуть відповідальність за неналежне використання та зберігання засобів захисту інформації, що використовуються під час виконання платіжних операцій, а також за розголошення персональних даних користувачів та інформації, що може бути віднесена до банківської таємниці чи таємниці надавала платіжних послуг, відповідно до законодавства. Статтею 86 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якттто не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Надавай платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавала платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати. Статтею 87Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено відповідальність платників під час виконання платіжних операцій, а саме ч. 4 передбачено, що платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавала платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку. Всупереч зазначеним вище вимогам банк Факту неакпептованої платіжної операції самостійно не виявив, після повідомлення клієнта в межах встановленого законом 90-денного строку про таку операцію коштів на рахунок Позивача не повернув, детальної інформації про проведені операції на запит Позивача не надав. Відповідно до Положення «Про автентифікацію та застосування посиленої автентифікації на платіжному ринку», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 03 травня 2023 №58: зловмисне програмне забезпечення - програмне забезпечення, функціонування якого може призвести до порушення безпеки інформації щодо виконання платіжних операцій та вразливих платіжних даних на будь-яких етапах формування, обробки, передавання та зберігання такої інформації, результатом чого є втрата цілісності, конфіденційності, доступності зазначеної інформації, та/або функціонування якого полягає у спостереженні за даними, що формуються, обробляються, передаються та зберігаються під час виконання платіжних операцій або пов`язаних з ними; несанкціоновані або шахрайські дії - вчинення сторонніми особами та/або відповідальними особами дій із втручання в інформаційно-телекомунікаційну систему незаконним та/або протиправним шляхом, що можуть призвести до порушення цілісності, доступності та/або конфіденційності інформації, яка використовується під час надання платіжних послуг; посилена автентифікація - процедура автентифікації користувача, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних (елементів), що належать до таких різних категорій: знань [володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу]; володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач); притаманність [перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів]. Надавач платіжних послуг зобов`язаний унеможливити реєстрацію сторонньої особи як платника засобами дистанційної комунікації. Надавач платіжних послуг зобов`язаний вживати заходів безпеки з використання елементів посиленої автентифікації користувачем платіжної послуги, які гарантують, що компрометація одного з елементів посиленої автентифікації не створює загроз конфіденційності іншим елементам. Пуктом 47 вказаного положення встановлено, що дистанційна платіжна операція вважається такою, що має низький рівень ризику, якщо надавачем платіжних послуг дотримано такі вимоги: 1) рівень шахрайства для платіжної операції, розрахований відповідно до глави 13 розділу III цього Положення, еквівалентний або нижче референтного коефіцієнта рівня шахрайства, визначеного в додатку до цього Положення для обраного виду платіжних операцій; сума операції не перевищує відповідного порогового значення, визначеного в додатку до цього Положення; надавач платіжних послуг за результатами моніторингу операцій у режимі реального часу не виявив жодної з таких ознак: нетипових (аномальних) витрат або нетипової (аномальної) поведінкової моделі платника; використання платником платіжних пристроїв/програмного забезпечення, які раніше платник не використовував; виконання коду зловмисного програмного забезпечення під час застосування процедури автентифікації; застосування відомих сценаріїв вчинення несанкціонованих або шахрайських дій під час надання платіжних послуг; місцезнаходження платника, яке зафіксовано вперше; місцезнаходження отримувача в зоні підвищеного ризику (місцезнаходження, де раніше траплялися шахрайські операції). Перелік, зазначений у підпункті 3 пункту 47 глави 12 розділу III цього Положення, не є вичерпним, надавач платіжних послуг під час надання платіжних послуг має право доповнювати цей перелік іншими ознаками з огляду на досвід боротьби з шахрайськими діями. Пунктом 48 вищезазначеного Положення передбачено, що надавач платіжних послуг, який прийняв рішення не вимагати застосовування посиленої автентифікації користувача платіжної послуги для дистанційних платіжних операцій на підставі того, що він має низький ризик, зобов`язаний ураховувати такі фактори ризику: попередні схеми/моделі витрат окремого користувача платіжних послуг; історію платіжних операцій кожного з користувачів платіжних послуг надавала платіжних послуг; місцезнаходження платника та отримувача платежу на момент здійснення платіжної операції, якщо багатоцільовий пристрій надається надавачем платіжних послуг; ідентифікацію аномальної схеми оплати користувача платіжних послуг з урахуванням історії платіжних операцій користувача. Надавач платіжних послуг для проведення оцінки ризику повинен поєднувати фактори, зазначені в пункті 48 глави 12 розділу III цього Положення, для кожної окремої платіжної операції з метою визначення того, чи можливо надати дозвіл на проведення конкретного платежу без застосування посиленої автентифікації користувача платіжної послуги. Відповідач не вжив заходів посиленої автентифікації. не здійснив оцінку ризику дистанційної платіжної операції (зняття значної суми коштів, використання іншого платіжного пристрою та мобільного додатку). Відповідач після отримання повідомлення від Позивача кошти на рахунок не повернув та не сприяв Позивачеві в питанні повернення коштів з рахунку неналежного отримувача. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі N° 6-71 цс 15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі N° 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі N° 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі N° 176/1445/22, від 26 липня 2023 року у справі N° 759/23568/20 (провадження N° 61-2798св23) та інших. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі N° 691/699/16-ц (провадження N° 61-16504св18) вказано, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі N° 537/3312/16 (провадження N° 61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, саме банк має доводити ту обставину, що Позивач своїми діями сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно даних звіту-розрахунку за період з 19.07.2023 р. по 15.01.2024 р. рахунок Позивача [NUMBER] має статус «арештований», богові зобов`язання за кредитом станом на 16.01.2024 р. становлять 22280,02 грн., будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вищезазначеного відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про зобов`язання вчинити певні дії, - у повному обсязі. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved