Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 549, 64 грн, нараховані відсотки за 60 календарних днів 10 984, 80 грн, судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимоги представник позивача вказує, що 23.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. В подальшому між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» було укладено договір факторингу № 29.05/Ф від 29.05.2023, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за (23.11.2022 21.01.2023) в межах строку договору на підставі наступного розрахунку: 9 200 грн * 1,99% = 183,08 грн * 60 календарних днів = 10 984,8 грн. Позивач звертає увагу суду на те, що первісний кредитор припинив нарахування відсотків за користування кредитом, а позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня, тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого сторонами строку договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідача складає: тіло кредиту 9 200 грн, сума процентів за користування кредитом 35 334,44 грн. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача\~ до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Позивач в позовній заяві зазначає, що 23.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Матеріали справи не містять копію договору про надання споживчого кредиту. Проте, відповідно до паспорту споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора, відповідачу було надано споживчий кредит\~ у сумі 9 200 грн, неспоживчі (особисті) потреби, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка відсотків річних 1,99 %\~ в день. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 9 200 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Факт надання кредиту підтверджується довідкою, наданою АТ «ПРИВАТБАНК», згідно якої картка № 5168742231788708 дійсно належить відповідачу [PERSON] та на останню 23.02.2022 р. було зараховано кошти у сумі 9 200 грн. 29.05.2023\~ між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» було укладено договір факторингу № 29.05/Ф , згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29.05/Ф від 29 травня 2023 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5590569 в сумі 33 549,64 гривень, з яких: 9 200 грн - сума заборгованості за тілом кредиту,\~ сума процентів за користування кредитом 24 349,64\~ грн. З позовної заяви вбачається, що позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів\~ (23.11.2022 21.01.2023) в межах строку договору на підставі наступного розрахунку: 9 200 грн * 1,99% = 183,08 грн * 60 календарних днів = 10 984,8 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів виконання забов`язання за кредитними договорами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування понесених останнім витрат зі сплати судового збору в сумі - 2422,20 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК Українивизначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини третьоїстатті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. На підтвердження здійснення витрат пов`язаних з розглядом справи позивачем надано: - договір про надання правової допомоги від 10.07.2023 року укладений між позивачем та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем; - звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/07-2023 від 10.07.2023 року, укладений між позивачем та адвокатом адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, за умовами якого банком прийнято правову допомогу, на загальну суму 10000,00 грн; - рахунок на оплату по замовленню №681/26/03 від 26.03.2024 року; - платіжну інструкцію №4299 від 27.03.2024 року на суму 10 000,00 грн. Суд бере до уваги, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, в повній мірі відповідають обсягу проведеної адвокатом роботи, складності справи та критерію розумності їх розміру. Приймаючи викладене, оскільки, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати з оплати правової допомоги в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved