Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала розірвати укладений між ними шлюб, що був зареєстрований 18.06.2011 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавській області, за актовим записом №173. В обґрунтуванні позову вказала, що 18.06.2011 року вона, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавській області, актовий запис №173. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, не веде спільного господарства та має роздільний бюджет. Підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. Спору про місце проживання сина немає. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.03.2024 року означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.04.2024 року до суду надійшов відзив від відповідача де останній вказує, що не погоджується з доводами позивача. Вказує, що після початку повномасштабного вторгнення, з квітня 2022 року, позивачка разом з їх сином залишила територію України та з цього часу проживає в Швеції. З моменту виїзду за межі країни вони постійно підтримували з дружиною зв`язок, спілкувалися в телефонному режимі, за допомогою відео зв`язку, і жодних проблем чи непорозумінь між ними не виникало. В серпні 2023 року позивачка разом з сином приїздила в Україну, вони проживали разом, вона навіть не натякала на те, що можливе розірвання шлюбу і що існують якісь проблеми в сім`ї. Після повернення в Швецію, з жовтня 2023 року, дружина без пояснення своєї поведінки, стала уникати спілкування, але при цьому про розірвання шлюбу не повідомляла, у зв`язку з чим отримання позову стало несподіванкою. В позовній заяві зазначене місце проживання дружини в [ADDRESS] , однак в лютому 2024 року вона була знята з реєстрації за вказаною адресою, їх син зареєстрований разом з ним за вказаною адресою. Про те, яким чином він матиме змогу приймати участь у вихованні сина, за умови що дружина не повернеться в Україну, вони не обговорювали, тому твердження про те, що у них відсутній спір про місце проживання дитини також не відповідає дійсності. На даний час він надає матеріальну допомогу на утримання ситна в добровільному порядку переказуючи кошти позивачці та направляє посилки. Вважає що наразі розірвання шлюбу є недоцільним, оскільки вони проживають окремо лише через збройну агресію росії, така міра є вимушеною. Любить свою дружину та сина та бажає зберегти сім`ю. Прохає надати 6 місячний строк на примирення. 16.04.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив згідно якої позивач вважає, що доводи, які наводить відповідач у відзиві є безпідставними, оскільки всі аспекти викладені в відзиві є правдивими. Стосовно слів відповідача про те, що позивачка не повідомила його про намір розірвати шлюбу, то взимку 2022-2023 рр. між сторонами виник конфлікт через який позивач з відповідачем практично не контактували протягом майже трьох місяців. Після чого відносини тимчасово більш-менш налагодились, але не на довгий термін, з кінця серпня 2023 року сторони спілкувалися виключно щодо питань пов`язаних з спільним сином. Згодом в жовтні 2023 року позивач повідомила відповідачу про свій намір пов`язаний з розірванням шлюбу і попросила надати копії необхідних документів для написання позовної заяви до суду. В той час відповідач погодився з позивачем та зазначив, що не проти розлучення, проте після закінчення війни, що свідчить що відповідач наміру збереження сім`ї не має. Стосовно матеріальної допомоги у вигляді коштів та посилок для дитини то відповідач надсилає добровільну допомогу не систематично в розмірі 500-800 гривень, чого недостатньо для утримання дитини, хоча позивачка такої допомоги не вимагає у обов`язкову порядку і це є суто [PERSON] . На день народження дитини зарахування коштів було у більшому розмірі, проте одиничний випадок. Щодо посилок про які зазначає відповідач то, така посилка була направлена одна за весь час перебування позивачки за кордоном та змістом посилки були її особисті речі, які були направленні на її ж вимогу та за її кошт. Щодо обставини про зняття її з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачка дізналась безпосередньо з відзиву. На її думку, відповідач це зробив разом зі своєю матір`ю власницею житла, задля того щоб дитина залишилася проживати з ним. Вважає, що надання строку на примирення у 6 місяців є неприпустимим, так як вона не має наміру далі продовжувати спільне життя. Ухвалою суду від 25.04.2024 року частково задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення тривалістю 4 місяці, а саме до 25.08.2024 року. \~ 26.08.2024 року провадження у справі відновлено. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином був повідомлений. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подав. Враховуючи наявну\~заяву представника\~позивача та\~зважаючи на\~відсутність учасників\~справи,\~суд на\~підставі ст.\~247\~ЦПК України,\~ухвалив провести\~судовий розгляд\~справи без\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 18.06.2011 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавській області, за актовим записом №173, було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією повторно виданого 29.02.2024 року свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 27.01.2015 року, серії [NUMBER] Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №58. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також те, що наданий сторонам строк на примирення позитивних результатів не приніс, тож суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на наявність клопотання від позивача про залишення шлюбного прізвища, суд вважає за можливе, після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved