Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

05.04.2024 представник позивача, за довіреністю у справі - Лебедєв Сергій Володимирович , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрований судом 09.04.2024, мотивуючи тим, що 18.05.2022 в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZSPRINTER, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля FORD, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MERCEDES-BENZSPRINTERд.н.з [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень.Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22.06.2022, [PERSON] визнано винним у настанні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 58824,14 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 23.05.2022. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб,у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило аварійного комісара, вартість послуг якого складають 1410,00 грн.Загальний розмір витрат МТСБУ складає - 60 234,14 грн. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, окрім осіб, зазначених у пункті 13.1 стаття 13 цього Закону.У зв`язку з тим, що на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).Тому, просить у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди у розмірі 60234,14 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. 12.04.2024 суддею Дніпровського районного суду міста Києва постановлено ухвалу, якою вказану справу передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 17.06.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області отримано справу та 18.06.2024 передано до розгляду судді Бондаренко О.В., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024. 18.06.2024 судом постановлено ухвалу, якою відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача, за довіреністю у справі - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 24.06.2024 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності позивача і його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подав. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, 18 травня 2022 року о 10 год. 56 хв. біля будинку №10, розташованого на пр. Романа Шухевича у м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ford» д.н.з. « [NUMBER] », під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 22.06.2022 постановою Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/44620/22, яка набрала законної сили 04.07.2022 (а.с. 4), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Також, у постанові судом встановлено, що [PERSON] у судовому засіданні провину визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, ДТП сталася з вини [PERSON] , постанова у справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2022 набрала законної сили, а отже саме відповідач, відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок вказаної ДТП, враховуючи, що на момент її настання відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8). Встановлено, що транспортний засіб MERCEDES-BENZSPRINTERд.н.з [NUMBER] на час ДТП був застрахований полісом №АР/2096102 в ПрАТ «СК «Еталон», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5). 23.05.2022 [PERSON] , згідно ст. 35 та п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив про ДТП та з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 5-7). Для встановлення розміру відшкодування у справі №84439,МТСБУ надало доручення ФОП [PERSON] , яким була визначена вартість відновлювального ремонту ТЗ «Ford» д.н.з. « [NUMBER] » та відповідно до звіту №А06-09 про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZSPRINTERд.н.з [NUMBER] від 22.06.2022 (а.с. 12-21), оцінювачем була визначена вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу ТЗ MERCEDES-BENZSPRINTERд.н.з [NUMBER] в розмірі 67495,79 грн. Відповідно до наказу МТСБУ №3/8210 від 05.09.2022(а.с. 9), враховуючи довідку №1 від 02.09.2022, документи надані по справі МТСБУ, було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 58824,14 грн, а на підставі платіжної інструкції від 06.09.2022 за №933519 (а.с. 10), вказану суму коштів було перераховано на його користь. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону №1961-ІV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-ІV). Відповідно до п.п. 9.1,9.2 ст. 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до пункту 39.1 статті 39 Закону № 1961-ІV,Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди. Відповідно до п.п. 41.1 «а» ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 статті 1191 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зазначено вище у рішенні, згідно наказу №3/8210 від 05.09.2022, враховуючи довідку №1 від 02.09.2022 про розмір відшкодування шкоди, звіт №А06-09 про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZSPRINTERд.н.з [NUMBER] від 22.06.2022, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] В`ячеславовичув розмірі 58824,14 грн та на підставі платіжної інструкції від 06.09.2022 за №933519, вказану суму коштів було перераховано на його користь. Враховуючи вимоги чинного законодавства, Моторне (транспортне) страхове бюро України, після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач [PERSON] та здійснив [PERSON] , як власнику постраждалого в ДТП автомобіля, виплату коштів в порядку відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди. Отже, виплативши на користь потерпілої особи спричинену шкоду, позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП та який на момент ДТП не застрахував цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля в розмірі 32351,32 грн. Крім того, як зазначено вище у рішенні, для встановлення розміру відшкодування у справі №84439, МТСБУ надало доручення ФОП [PERSON] та згідно платіжної інструкції №884226 від 27.06.2022сплатило ФОП [PERSON] за послуги експерта (аваркома) у справі №84439 грошові кошти у сумі 1410,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). Положенням п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно п.п. 41.4. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Отже, вищенаведені витрати у розмірі 1410,00 грн знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням ТЗ з вини відповідача та повинні бути ним відшкодовані, відповідно до вимог закону. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України з [PERSON] рахунок відшкодування збитків в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у загальному розмірі 60234,14 грн (58824,14+1410,00). На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 3028,00 грн, сплачений при поданні позову до суду, згідно платіжної інструкції №980122 від 29.043.2024 (а.с. 1).

Outcome: approved