Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач у справі, [PERSON] звернулася до суду через свого представника, адвоката Кок Юлію Іванівну, з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем у справі, [PERSON] . Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.07.1997 року між позивачем і відповідачем, був укладений шлюб, який зареєстрований Зеленогайською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, запис №3. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. З серпня 2023 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їхні відносини остаточно припинилися, сім`я розпалася остаточно. Позивач висловлює своє тверде рішення розірвати шлюб у зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання через різні погляди на подружнє життя, родинні цінності, відсутність взаєморозуміння з багатьох питань. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. На теперішній час даний шлюб носить лише формальний характер, примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з чим виникла необхідність юридично оформити розірвання шлюбу. Спору про поділ спільного майна подружжя між ними не існує. Дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя. Після розірвання шлюбу не буде порушено їхні особисті та майнові права. Позивач у справі, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, строк для примирення не надавати. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач також просить суд розглянути справу без його участі, проти позову про розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113\~СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивач зазначила у своїй заяві про бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.51\~Конституції України та ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами у справі розірвати. Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, однак враховує те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, у зв`язку з чим, вважає за можливе залишити їх за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved