Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

01\~квітня 2024\~року до\~Підволочиського районного\~суду Тернопільської\~області надійшла\~заява [PERSON] \~про визнання\~ [PERSON] недієздатним\~та встановлення\~над ним\~опіки. Заява обґрунтована тим, що брат заявника [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства першої групи, має захворювання, внаслідок якого не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою судді від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. 25 квітня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року провадження поновлено. У судовому засіданні представник заявника адвокат Драус О.О. заяву підтримала з мотивів, наведених у ній та просила задовольнити. Адвокат особи, стосовно якої розглядається справа, [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - органу опіки\~та піклування\~Скалатської міської\~радив судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] має рідного брата [PERSON] , 1987 р.н. (а.с. 9-10). Згідно з довідкою про склад сім`ї №185 від 06.03.2024 [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із братом [PERSON] , [INFO] , дружиною та сином (а.с. 7). Відповідно до Довідки сер.МСЕ №057610 серія ТЕР [PERSON] є інвалідом дитинства, інвалідність встановлена довічно (а.с. 15). З Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, виданої 16.02.2024 №11, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 17). Висновком судово-психіатричного експерта № 400 від 11 червня 2024 року установлено, що [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок перенесеної нейроінфекції (залишкові явища перенесеного менінгоенцефаліту) з когнитивними зниженнями, що не сягає рівня вираженого недоумства. В силу свого захворювання він не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням №50 від 17 квітня 2024 року виконавчого комітету Скалатської міської ради затверджено висновок опікунської ради щодо доцільності призначення опікуна [PERSON] над братом [PERSON] . Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта № 400 від 11 червня 2024 року установлено, що [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок перенесеної нейроінфекції (залишкові явища перенесеного менінгоенцефаліту) з когнитивними зниженнями, що не сягає рівня вираженого недоумства. В силу свого захворювання він не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Зі змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його братом. Висновком опікунської ради Скалатської міської ради визнано доцільним призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON] (рішення виконавчого комітету №50 від 17.04.2024). Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, заявник є братом особи, яка визнається недієздатною, та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за братом, батьки [PERSON] в силу стану здоров`я та віку не можуть здійснювати догляд за сином. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч. 7 ст. 294 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved