Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Романюк О.П. 09 травня 2024 року від імені позивачки пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів. В обґрунтування позову представник позивачки посилалася на те, що [PERSON] із відповідачем 14 лютого 2015 року зареєстрували шлюб, під час перебування у якому у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Тривалий час відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка разом із дітьми, які перебувають на її утриманні, проживає в будинку батьків, власного майна немає. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов?язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, фінансово не допомагає. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки та її батьків. На думку позивачки, дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, який буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, який вона самостійно забезпечити не спроможна, а тому вважає, що відповідач, у якого інших утриманців немає, є працездатним, працює, отримує дохід, має задовільний стан здоров`я, повинен сплачувати аліменти на дітей у розмірі частки з усіх видів його доходів. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 20 червня 2024 року та було відкладено на 28 серпня 2024 року. Представник позивачки [PERSON] адвокат Романюк О.П. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із копій паспортів, свідоцтв про шлюб, народження, акту обстеження та встановлення фактів від 15 березня 2024 року, витягів про зареєстрованих осіб у житловому будинку осіб від 31.08.2023 року та з реєстру територіальної громади відомо, що сторони є батьками сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні (а. с. 6 - 18). Згідно з \~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей і тому, є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивачки. Статтею 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, ч астка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до з ч.2 ст.183 СК України, \~якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, я кщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той\~ із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня складає 2\~563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня складає 3 196 грн. Урахувавши наведені\~обставини,\~суд дійшов\~висновку про\~присудження аліментів\~на дітей\~у розмірі \~ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до з ч.1 ст.191 СК України, а ліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1) ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved