Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

17.01.2024 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 100 000 грн., мотивуючи тим, що відповідач не виконав договірних зобов`язань за договором позики у встановлений в борговій розписці строк та своєчасно не повернув позики. Позивач у позові просив розглянути справу за відсутності позивача без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, хоча судова кореспонденція була йому належно вручена, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.09.2022 року між [PERSON] , відповідачем у справі, та [PERSON] , позивачем у справі, та було укладено у простій письмовій формі договір позики, згідно з яким відповідач - позивальник взяв у борг в позивача - позикодавця грошові кошти в сумі 100 000 грн. строком на 2 місяці, борг зобов`язався повернути до 15.11.2022 року. Факт укладення сторонами у справі договору позики на зазначених умовах та передачі позивачем відповідачу грошових коштів в сумі 100 000 грн. підтверджується борговою розпискою від 14.09.2022 року, наданою відповідачем позивачу. Однак відповідач своїх зобов`язань щодо повернення отриманої суми позики у встановлений договором строк не виконав, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, що відповідно до ст.625 ЦК України є підставою для сплати суми боргу на вимогу кредитора. Факт знаходження оригіналу розписки в кредитора позивача свідчить про неповернення позики боржником відповідачем. У зв`язку з цим позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, яка складається лише із суми основного боргу в судовому порядку. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2). У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч.1). Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором (ч.2). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не подано доказів на спростування наявності у нього боргу перед позивачем в сумі позики. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. (Припис першого речення частини першої статті 1050 визнано такими, що відповідає Конституції України (є конституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2022 від 22.06.2022). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2). У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3). Виходячи з того, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми основного боргу без урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, суд,

Outcome: approved