Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] (далі Позивачка) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та Відповідачем шлюб зареєстрований 26 квітня 2023 року виконкомом Солотвинської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №46. З позовної заяви вбачається, що у період шлюбу у сторін дітей не народилося. Зазначає, що спільне життя з Відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач проживає вже протягом трьох місяців у іншої жінки. Впевнившись у тому, що примирення суперечить її інтересам, просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 квітня 2023 року виконкомом Солотвинської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за №46, розірвати. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.08.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано\~Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Відповідач, [PERSON] , надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, проти задоволення вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26 квітня 2023 року виконкомом Солотвинської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за №46, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін дітей не народилося. Згідно з основними засадами цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин тривалий час та протягом трьох місяців відповідач проживає з іншою жінкою. Нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, яка звернулася з даним позовом про розірвання шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Сторони під час укладення шлюбу прізвищ не змінювали. Згідно з вимогами ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану, для внесення відповідних відомостей. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка вимоги про стягнення судового збору з Відповідача не пред`являла. На підставі викладеного та

Outcome: approved