Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до відповідача, в якій просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, які стягнуто з нього за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017. У обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі з 29.08.2015 по 21.08.2017. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини його доходів. 02.06.2018 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від вказаного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . У 2021 році позивач усиновив сина дружини [PERSON] , [INFO] . Позивач не працює, є добровольцем територіальної оборони. Оскільки на утриманні позивача, окрім спільної з відповідачем доньки, перебувають двоє малолітніх дітей та дружина, його матеріальне становище значно погіршилося, тому позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12 березня 2024 року. 12 березня 2024 року підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 18 квітня 2024 року. 18 квітня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 02 травня 2024 року у зв`язку з витребуванням доказів. 02 травня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 12 червня 2024 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 08 липня 2024 року. 08 липня 2024 року судове засідання відкладено на 05 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення, розгляду справи без її участі не надала, відзив на позовну заяву не пред`явила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №407. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2017 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як вбачається з довідки від 04.12.2023 № 54684436, виданої Першим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси №712/8156/17 від 07.09.2017. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та матеріальний стан. На підтвердження надав копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 665, копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно яких [PERSON] є їхнім батьком. Крім того, матеріали справи містять медичні документи на ім`я [PERSON] , згідно яких дружина позивача перебуває у стані вагітності. Також позивач зазначає, що не працює, є добровольцем територіальної оборони за контрактом. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останнього було звільнено з ТОВ «ХЛР» 13.08.2021 за угодою сторін. Судом досліджена відповідь Головного управління ДПС у Черкаській області від 06.05.2024 №3360/5/23-00-12-01-04-6, згідно якої за період з 2 кварталу 2017 року по 4 квартал 2023 року доходи позивача значно зменшилися, а з 3 кварталу 2022 року взагалі відсутня інформація про доходи. Так, у 2017 році доходи позивача склали 140\~893,94 грн., у 2018 році 137\~405,18 грн., у 2019 році 53\~138,35 грн., у 2020 році 61\~100,90 грн., у 2021 році 60\~210,16 грн., у 2022 році 10\~335,13 грн., у 2023 році 10\~035,89 грн. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Відповідно до положень ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надала заперечень щодо позову. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази та надавши їм належну правову оцінку, судом встановлено, що сімейний та матеріальний стан платника аліментів [PERSON] погіршився, на утриманні позивача перебуває двоє малолітніх дітей та вагітна дружина, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та зменшити розмір стягуваних аліментів, визначивши їх у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для її належного фізичного, духовного та морального розвитку та відповідатиме потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved