Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Мігалі І.В. в інтересах [PERSON] звернулась до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження. В обґрунтування позовної заяви, представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернувся\~до Рахівського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного (далі\~-\~Відповідач)\~щодо видачі\~йому повторного\~свідоцтва про\~народження нового\~зразка де\~дізнався,\~що в\~актовому записі\~про народження\~ №\~ [NUMBER] \~на ім`я\~ [PERSON] ,\~складеного виконкомом\~Великобичківської селищної\~ ради\~Рахівського району\~відносно позивача\~вказана дата\~народження [INFO] .\~На заяву\~про внесення\~змін до\~актового запису\~позивач отримав\~відмову про\~неможливість внесення\~змін до\~актового запису\~про народження\~у зв`язку\~із відсутністю\~підстав для\~внесення змін.\~Під час\~запису було\~зроблено помилку,\~яка полягає\~у неправильному\~записі дати\~народження:\~замість 13.02.1992\~у актовому\~записі помилково\~зазначено 13.04.1992.\~Також,\~у відмові\~зазначено,\~що відмова\~може бути\~оскаржена у\~судовому порядку.\~Документи,\~які підтверджують,\~що дата\~народження Позивача\~13\~лютого 1992\~року є:\~паспорт громадянина\~України;\~закордонний паспорт;\~військовий квиток. Позивач змушений звернутися до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації в актовому записі про народження. Розбіжності у написанні дати народження позивача у актовому записі про народження порушують його права та ускладнюють ідентифікацію особи, а відтак, породжують для позивача юридичні наслідки і враховуючи, що вказаний актовий запис є первинним документом, що позбавляє позивача іншим чином виправити допущену у ньому помилку, крім як у судовому порядку. Враховуючи викладене представник позивача просить, Встановити неправильність запису про народження [PERSON] за актовим записом № 61, складений виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району 02.06.1992 в частині зазначення дати народження та зобов`язати Рахівський відділ ДРАЦс вносити відповідні виправлення у актовому записі про народження № 61 стосовно [PERSON] , змінивши дату народження з 13 квітня 1992 на 13 лютого 1992. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального провадження. Позивач та його представник, у судове засідання, не з`явились, представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просила розглядати справу без їх участі. Представник відповідача, в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Крім того, у даній заяв зазначила, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копій: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області 13.02.2008 року; картки фізичної особи - платника податків; паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] виданого органом 2101 від 27.03.2018 року; військового квитка серії [NUMBER] виданого 13.04.2010 року; заяви про видачу паспорта «форми 1» (надана представником позивача на підставі клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи), які міститься в матеріалах справи, датою народження [PERSON] (позивач) є [INFO] . Крім того, представником позивача до матеріалів справи долучено копії довідки та журналу запису родів в стаціонарі з 25.12.1991 року по 25.04.1992 року, наданих КНП «Великобичківська міська лікарня» Великобичківської селищної ради, згідно яких в журналі за 1992 рік є запис № 72 про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно народила [INFO] , живого хлопчика з вагою 3450 г. Відповідно до висновку про внесенні зміни до актового запису цивільного стану від 18.07.2024 року, наданого керівником відділу державної реєстрації атів цивільного стану [PERSON] , встановлено що [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження, у зв`язку з відсутністю підстав для внесення змін, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5. Відповідно до копії актового запису № 61 від 02.06.1992 року, 13 квітня 1992 року, народився [PERSON] в селищі Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, мати [PERSON] , [INFO] . (витребувана на підставі ухвали суду) Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як вбачається з абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17 липня 1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011року за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. В яких, зокрема, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатися на саму державу та її органи. У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по- батькові, місця і дати народження). У пункті 11 вказаної постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. При цьому, відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Беручи до уваги все вище викладене, відповідно до положень ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача породжує для останнього юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивач, у зв`язку з цим, не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження позивача та зобов`язання вчинення дій, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, оскільки в актовому записі місяць народження позивача зазначений літерами, а не цифрами, при заповненні актового запису могла бути допущена описка, посадовою особою, яка складала актовий запис про народження. Суд враховує, що представник позивача, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просила стягувати судові витрати по сплаті судового збору з відповідачів на користь позивача, тому суд вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved