Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано 17.04.2018 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №345325. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, виникають постійні конфлікти, тривалий час вони живуть кожен зі своїми інтересами, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, шлюб має формальний характер. Просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів забезпечення дотримання прав сторін щодо належного повідомлення про розгляд справи судом, зокрема, відповідачу, за зареєстрованим місцем його проживання, скеровано копію позовної заяви разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, яку, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручено адресату 10.07.2024 року. Відповідач відзив на позовну заяву не подав та не вказав поважних причин такого. Сторони не звертались до суду із клопотаннями про надання строку для примирення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 1 Сімейного кодексу України визначено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як встановлено судом, 17 квітня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, актовий запис: 623, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: [PERSON] /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /. У поданій позовній заяві позивач ствердила про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не подав суду відзив на позов у порядку ст. 178 ЦПК України. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують шлюбні відносини, шлюб існує формально, а тому такий шлюб слід розірвати. Із огляду на те, що позивач у позовній заяві просить усі судові витрати залишити за нею, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову із відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved