Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. \~В обґрунтування позову зазначив, що \~21.02.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування\~https://cashberry.com.ua/, [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту (ІD заявки па кредит: 3212939) Дана заява № 10003212939 від 21.02.2021 знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті\~https://cashberry.com.ua/. Відповідачем [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 10003212939 від 21.02.2021 з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та 21.02.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 10000 гри. Дані кошти були перераховані через платіжну систему, що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання відповідачем грошових коштів за транзакцією 31390-88639-78853. Кредитний Договір № 10003212939 від 21.02.2021 було укладено строком на 21 день. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №556/ФК-22, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає ТОВ «Діджі Фінанс» за плату належне йому право вимоги до боржників. Таким чином позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 42336,00 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 32336,00 грн. сума заборгованості за відсотками; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 42336,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Рух по справі Ухвалою суду від 16 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду\~від 12\~березня 2024\~року витребувано\~від Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ДІДЖИ\~ФІНАНС» (код\~ЄДРПОУ:\~42649746,\~адреса:\~07405,\~Київська область,\~м.\~Бровари,\~вул.\~Київська,\~буд.\~243А,\~а/с\~897) наступні документи та інформацію: - Первинні документи, що відповідають приписам ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Національного банку, від 30.12.1998, №566, що підтверджують факт укладання [PERSON] кредитного договору № 10003212939 від 21.02.2021; - Первинні документи, що підтверджують факти надання та отримання грошової позики за договорами № 10003212939 від 21.02.2021 саме [PERSON] , в тому числі касові документи та документи первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; - Первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підтвердження наявності та розміру заборгованості [PERSON] за договором № 10003212939 від 21.02.2021; - Документи на підтвердження підписання саме [PERSON] договору № 10003212939 від 21.02.2021 електронним цифровим підписом; - Відомості про те, на які саме банківські реквізити були перераховані надані кредитні кошти (грошова позика); - З якої ІР-адреси здійснювалось замовлення кредитних коштів/позики за вищенаведеними договорами, де та коли відбулось зняття таких коштів. Витребувати від\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ІнвестФінанс» (ЄДРПОУ:\~40284315,\~адреса:\~01021,\~м.\~Київ,\~вул.\~Кловський узвіз,\~7,\~прим 103) наступні документи та інформацію: - Первинні документи, що відповідають приписам ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Національного банку, від 30.12.1998, №566, що підтверджують факт укладання [PERSON] кредитного договору № 10003212939 від 21.02.2021; - Первинні документи, що підтверджують факти надання та отримання грошової позики за договорами № 10003212939 від 21.02.2021 саме [PERSON] , в тому числі касові документи та документи первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»; - Первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підтвердження наявності та розміру заборгованості [PERSON] за договором № 10003212939 від 21.02.2021; - Документи на підтвердження підписання саме [PERSON] договору № 10003212939 від 21.02.2021 електронним цифровим підписом; - Відомості про те, на які саме банківські реквізити були перераховані надані кредитні кошти (грошова позика); - З якої ІР-адреси здійснювалось замовлення кредитних коштів/позики за вищенаведеними договорами, де та коли відбулось зняття таких коштів. Копію ухвали направити для виконання до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 42649746, адреса: 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 243А, а/с 897), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестФінанс» (ЄДРПОУ: 40284315, адреса: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7, прим 103). Аргументи учасників справи В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» до суду не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду надано не було. На виконання ухвали суду від 12.03.2024 року витребуваних відомостей не надано, причини невиконання ухвали суду не відомі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат Федосов М.М. присутні не були, до початку судового розгляду 14 серпня 2024 року від представника відповідача адвоката Федосова М.М. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача. 14\~лютого 2024\~року від\~представника відповідача\~ адвоката\~Федосова М.М.\~надано відзив\~на позовну\~заяву,\~в обґрунтування якого зазначено, що спірна сума коштів була знята з картки [PERSON] в результаті шахрайських дій третіх осіб, про що вона повідомила правоохоронні органи. Також зазначив, що жодних кредитів [PERSON] не брала та договорів з фінансовими установами не укладала. Враховуючи викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] був укладений Договір про\~надання споживчого кредиту № 10003212939 від 21.02.2021 з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». Кредитний Договір № 10003262154 від 27.02.2021 було укладено строком на 21 день, на суму 10000,00 гривень, з орієнтовною річною процентною ставкою 624,15% (а.с.5-10). Заявою про прийняття оферти (акцепту) [PERSON] згодна з умовами оферти ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»: сума кредиту 10000 гривень, термін 21 день, розмір процентної ставки 1,71% на день, річний розмір процентної ставки 624,15% (а.с.11-12). Додатковою угодою про зміну умов договору №10003212939 від 21.02.2021 вд 12.03.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] , кредит надається строком до 28.03.2021, знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (а.с.13). Додатковою угодою про зміну умов договору №10003212939 від 21.02.2021 від 01.04.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] , кредит надається строком до 15.04.2021, знижена процентна ставка 1,71% в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії №10003212939 від 21.02.2021, заборгованість [PERSON] за період з 21.02.2021 по 05.09.2022 складає 42336,00 гривень (а.с.15-19). За вих.№4579 від 05.09.2022 року, [PERSON] ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» надіслано повідомлення, відповідно до якого, на підставі Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги заборгованості [PERSON] та її персональні дані відступлено новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.20). За вих.№10003212939 від 12.12.2022 [PERSON] ТОВ «Діджи Фінанс» було направлено вимогу про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №10003212939 від 21.02.2021 (а.с.21). 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №556/ФК-22, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає ТОВ «Діджі Фінанс» за плату належне йому право вимоги до боржників, що підтверджується Договором факторингу, формою реєстру прав вимог, платіжними інструкціями (а.с.22-27). За Витягом з Додатку до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №10003212939 від 21.02.2021 складає 42336 гривень, з яких: 10000 гривень сума заборгованості за тілом; 32336 гривень сума заборгованості по відсоткам (а.с.28). До позовної заяви позивачем додано Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (30-36). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано Договір №42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023, детальний опис робіт, виконаних адвокатом Міньковська А.В., Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 17.11.2023, ордер серії АА №0015416 №556/ФК-22 (а.с.37 зворот-42). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17 травня 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області за фактом шахрайських дій невідомих осіб (а.с.70). 19 травня 2021 року вказані відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021046710000127 (а.с. 71). Дізнавачем сектору дізнання ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області 10.06.2021 року було допитано в якості свідка [PERSON] в рамках матеріалів досудового розслідування №12021046710000127 від 19.05.2021р. (а.с.72-73). 26 травня 2021року представник заявника [PERSON] адвокат Федосов М.М. звернувся з заявою до начальника сектору дізнання ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно якої просив: допитати в якості свідка [PERSON] ; з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення а також отримання зразків документів, що використовувались правопорушником при отриманні вказаних в заяві та доданих до неї позик визнати в якості потерпілих та допитати представників фінансових установ: КІФ, АРАГОН, ІНСТАФІНАНС, ІРБІС, ФК НОВІ КРЕДИТИ, ФІНТАРГЕТ, СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУ, МІЛОАН, ІНФІНАНС, ІНОВАЦІЯ КОМПАНІ, МАНІВЕО, МІСТЕР МАНІ, ФК ФОРЗА, ЛІНЕУРА Україна, ФК ІНВЕСТРУМ ТА МАНІ ФО Ю; з метою уникнення в майбутньому використання незаконним шляхом отриманих персональних даних [PERSON] при укладанні договорів з банківськими установами, а також з метою притягнення до відповідальності, встановити осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення (а.с.74). Як вбачається з відповіді начальника СД ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області від 31.05.2021р., станом на 31.05.2021 за №12021046710000127 від 19.05.2021р. за ознаками проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України триває досудове розслідування (а.с.75). На виконання\~ухвали суду\~від 12.03.2024\~року про\~витребування доказів,\~представником позивача\~заявою від\~15\~березня 2024\~року надано в якості первинного документу, що підтверджує факт укладання кредитного договору, факти надання та отримання грошової позики Позивач надає єдиний наявний у нього доказ копію інформаційної довідки вих. № 62/4583/12 від 14.12.2022 р., відповідно до якої [PERSON] 21.02.2021 р. 14:01:06 год. було перераховано кредитні кошти у розмірі 10000.00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , банк емітент: PRIVAT BANK (номер транзакції 31390-88639- 78853) (а.с.117 зворот). Крім того, зазначено, що позивач разом із позовною заявою про стягнення заборгованості надав копію Договору № 10003212939 від 21.02.2021 р. разом із додатками до нього, які повторно додає на виконання ухвали Суду, а саме: Копію Договору № 10003212939 про надання споживчого кредиту від 21.02.2021 р.; Копію Оферти; Копію Додаткової угоди від 12.03.2021 р. про зміну умов договору № 10003212939 від 21/02/2021р.; Копію Додаткової угоди від 01.04.2021 р. про зміну умов договору № 10003212939 від 21/02/2021р. Отже, позивач на виконання ухвали суду надає усі наявні у нього докази по справі та зазначає відповідно до ч.7 ст. 84 ЦПК України про відсутність у нього первинних документів, окрім інформаційної довідки, яку Позивач надає та яка свідчить про перерахування кредитних коштів, про відсутність даних щодо банківських реквізитів, окрім зазначених в інформаційній довідці, про відсутність у нього даних про IP адресу Відповідача, а також Позивач зазначає про відсутність у нього оригіналів/інших електронних копій електронного кредитного договору з додатками із даними/ сертифікатами (тощо) електронних підписів. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.\~628,\~629 ЦК України). Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб- сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення №705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення №705). Пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження №61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021року у справі №751/6050/18 (провадження №61-18544св19). Відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України\~передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статті 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто кредитний договір між кредитодавцем та позичальником є укладеним з моменту отримання кредитних коштів саме позичальником. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву стверджує, що стала жертвою дій шахраїв, які використовуючи її персональні дані, оформили на її ім`я кредити, з приводу чого зверталась у поліцію, про що надала суду відповідні докази. Зазначає, що кредитних коштів від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» не отримувала. Доказів того, що персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) відповідача були використані товариствами для укладення кредитних договорів від її імені, позивачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зверталась із відповідною заявою до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї шахрайських дій одразу ж після того, як їй стало про це відомо. На думку суду, додатки до договорів факторингу (акт прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримала відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була, стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Таким чином, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивачем не було надано належних та достатніх доказів у підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами, а також доказів наявності заборгованості саме у визначеному у позові розмірі, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. ВС КЦС в постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 зазначає: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН- коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що [PERSON] втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Верховний Суд в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 вказав, що: «Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів». Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулює, а також беручи до уваги судову практику Верховного Суду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] , як володілець та користувач картки, своїми діями або бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та вважає, що оформлення кредитів відбулося не з її волі, навпаки, виявивши зазначені в позові шахрайські дії, перекази та зняття коштів, оформлення безліч кредитів, звернулася до правоохоронних органів, а відтак не несе відповідальності за такі операції, що в свою чергу є підставою для відмови у позові. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи встановлені обставини, досліджені докази в сукупності із нормами закону, що їх регулюють, суд приходить до переконання про відсутність підстав про стягнення з [PERSON] заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed