Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

01.03.2024\~Харківська міська\~рада звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з\~\~ [PERSON] \~\~на користь\~Харківської міської\~ради безпідставно\~збережені кошти\~у розмірі\~орендної плати\~у сумі\~1157045,58\~грн за\~використання земельної\~ділянки загальною\~площею 0,4194\~га по\~ [ADDRESS] з\~кадастровим номером\~6310137200:02:033:0011\~за період\~з 17.03.2019\~по 31.12.2021,\~а також\~стягнути з\~\~ [PERSON] на\~користь Харківської\~міської ради\~безпідставно збережені\~кошти у\~розмірі орендної\~плати у\~сумі 495\~840,38 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,4194 га по [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 за період з 17.03.2019 по 31.12.2021. Також позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Харківською міською радою проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по [ADDRESS] . право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 446,1 кв.м по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] з 22.03.2013 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 22.03.2013 № 1057. Площа земельної\~ділянкипо\~ [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 складає 0,4194 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 16.03.2005. Право\~власності на\~вищевказану земельну\~ділянку зареєстровано з 27.03.2014 за Харківською міською радою. 30.12.2004 між Харківською міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі за яким [PERSON] , передано земельну ділянку, загальною площею 0,4194 га по [ADDRESS] для реконструкції нежитлової будівлі (літ «В-1») під цех по виробництву макаронних виробів та складські приміщення строком до 31.12.2006 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об`єкту, строком до 31.12.2006. 22.04.2014 право оренди вищевказаної земельної ділянки припинено на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2014 у справі № 642/3390/2013 та акту приймання-передачі земельної ділянки від 04.06.2014 реєстраційний номер № 121/14 (кадастровий номер 6310137200:02:033:0011) (додається). 17.08.2023 завідувачем сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради [PERSON] проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по [ADDRESS] . За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194га по [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. «В-1», право власності на яку, з 22.03.3013 зареєстроване за договором поділу майна від 02.03.2013 № 1057 за [PERSON] \~та [PERSON] . Отже, [PERSON] та [PERSON] використовують вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав. Позивач зазначає, що сплачено [PERSON] у 2019 році 10 365,47 грн., у 2020 році - 19\~228,74 грн. та у 2021 році - 19\~228,74 грн земельного податку; [PERSON] у 2019 році 4 450,41 грн, у 2020 році 8 255,85 грн. та у 2021 році - 8 255,85 грн земельного податку. [PERSON] та [PERSON] у період з 17.03.2019 по 31.12.2021 не сплачували плату за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі\~1\~652\~885,96 грн. Ленінський районний суду м. Харкова ухвалою від 19.03.2024 відкрив провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.06.2024 підготовче провадженя у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем [PERSON] суду надавався відзив, однак Ленінським районний судом м. Харкова ухвалою від 12.08.2024 відмовлено відповідачу [PERSON] в прийнятті відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомів, відзив на позов не подав. Копію ухвали про призначення справи до судового розгляду надіслано відповідачу [PERSON] рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.08.2023 № 343191357 та від 17.08.2023 № 343191932 право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 446,1 кв.м по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] з 22.03.2013 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 22.03.2013 № 1057. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.07.2021\~№ НВ-0007181842021\~площа земельної\~ділянкипо\~ [ADDRESS] з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 складає 0,4194 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 16.03.2005. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки - для проектування, реконструкції та експлуатації нежитлової будівлі літ. «В-1». 30.12.2004 між Харківською міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі, який зареєстрований в Харківській регіональній філії державного підприємства Центра державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.12.2004 № 7296/04. Відповідно до умов вищевказаного договору, [PERSON] , передано земельну ділянку, загальною площею 0,4194 га по [ADDRESS] для реконструкції нежитлової будівлі (літ «В-1») під цех по виробництву макаронних виробів та складські приміщення строком до 31.12.2006 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об`єкту, строком до 31.12.2006. 22.04.2014 право оренди вищевказаної земельної ділянки припинено на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.07.2014 у справі № 642/3390/2013 та акту приймання-передачі земельної ділянки від 04.06.2014 реєстраційний номер № 121/14 (кадастровий номер 6310137200:02:033:0011). Розпорядженням міського голови міста Харкова № 7 від 02.02.2016 вул. Котлова перейменовано на вул. Велика Панасівська. 17.08.2023 завідувачем сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. у порядку ч. 2. ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по [ADDRESS] . За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] розташована нежитлова будівля літ. «В-1», право власності на яку, з 22.03.3013 зареєстроване за договором поділу майна від 02.03.2013 № 1057 за [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] та [PERSON] використовують вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 26.09.2023 № 18934/5/20-40-24-05-07 сплачено: [PERSON] у 2019 році 10 365,47 грн., у 2020 році - 19\~228,74 грн. та у 2021 році - 19\~228,74 грн земельного податку; [PERSON] у 2019 році 4 450,41 грн, у 2020 році 8 255,85 грн. та у 2021 році - 8 255,85 грн земельного податку. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] та [PERSON] у період з 17.03.2019 по 31.12.2021 не сплачували плату за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі\~1\~652\~885,96 грн. Згідно з ст.\~83\~ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Тобто Земельним Кодексом України передбачена презумпція належності землі в межах населених пунктів територіальній громаді, яку представляє Харківська міська рада. Статтею 116\~ЗК України\~визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Правовідносин щодо користування спірною земельною ділянкою відповідачі належним чином не оформлювали, проте використовували земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до\~статті 125 ЗК України. З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під будівлями. Відповідно до\~статті 206\~ЗК\~України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14\~Податкового кодексу України\~(далі ПК України) визначено, що плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Як вбачається з положень\~статті 120 ЗК\~України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120\~ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Предметом регулювання глави 83\~ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Стаття 1212\~ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 з огляду на положення законодавства та численні правові висновки Верховного Суду дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплатити за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17. З урахуванням положень статей 120, 125\~ЗК України та статті 1212\~ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. Аналогічні за змістом позиції викладені у постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 646/4738/19 (провадження № 61-17197сво20), від 20 квітня 2022 року в справі № 642/5275/18 (провадження № 61-3450св21), від 06 червня 2022 року в справі № 725/2114/20-ц( провадження № 61-2494св21), від 05 липня 2022 року в справі № 641/8483/19 (провадження № 61-2720св21). Відповідно до ст.\~20\~Закону України\~«Про оцінку\~земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до ст.\~23\~Закону України\~«Про оцінку\~земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За ч. 7 статті 21 Закону України «Про оцінку земель» відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки. Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.06.2019 № 1031/0/45-19 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становила 8922861,00 грн. За даними з витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 20.05.2020 № 4078 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становила 18749830,00 грн. Відповідно до розрахунків сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства від 10.11.2023 розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за загальний період з 17.03.2019 по 31.12.2021 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становить: у 2019 році 29\~742,87 грн. в місяць, а за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 становить 356 914,44 грн. у 2020 році 62\~499,43 грн. в місяць, а за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (крім березня 2020 року) становить 687\~493,73 грн. у 2021 році 62\~499,43 грн. в місяць, а за період з 01.01.2021 по 31.12.2021\~становить 749\~993,20\~грн. При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі №646/4738/19 зазначено, що з огляду на положення\~Закону України «Про оцінку земель»\~витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.08.2023 № 343191357 та від 17.08.2023 № 343191932 право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 446,1 кв.м по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] з 22.03.2013 на підставі договору про поділ нерухомого майна від 22.03.2013 № 1057. Отже, з урахуванням витягів з технічної документації про грошову оцінку земель, [PERSON] та [PERSON] безпідставно зберегли кошти у вигляді орендної плати 17.03.2019 по 31.12.2021 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] у розмірі: у 2019 році 29\~742,87 грн в місяць, за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 становить 282 077,54\~грн., у 2020 році 62\~499,43 грн в місяць, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 687\~493,73\~грн., у 2021 році 62\~499,43 грн в місяць, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 749\~993,20\~грн. Загальний розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати 17.03.2019 по 31.12.2021 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становить 1719564,47 грн. При цьому, [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №№ [NUMBER] , загальною площею 312,1 кв.м., що становить 7/10 часток загальної площі нежитлової будівлі літ. «В-1» загальною площею 446,1 кв.м по [ADDRESS] , а [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №№1-5, загальною площею 131 кв.м., що становить 3/10 часток загальної площі нежитлової будівлі літ. «В-1» загальною площею 446,1 кв.м по [ADDRESS] . Отже, загальний розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати 17.03.2019 по 31.12.2021 за користування [PERSON] земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становить 1157045,58 грн; загальний розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати 17.03.2019 по 31.12.2021 за користування [PERSON] земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137200:02:033:0011 площею 0,4194 га по [ADDRESS] становить 495840,38 грн. Суд зазначає, що визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель вимогами чинного законодавства не передбачено, а отже позивач при здійсненні розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки правомірно використав інформацію саме з вищевказаних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Отже, з урахуванням положень статті 79-1\~ЗК України та статей 20, 23 Закону України Про оцінку земель суд погоджується із розрахунком позивача на підставі належних і допустимих доказів: витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1031/0/45-19 від 21.06.2019 та № 4078 від 20.05.2020, виданих Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області; акту обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310137200:02:033:0011, інформації про сплату земельного податку, розрахунків сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства від 10.11.2023, та погоджується із методом визначення позивачем розміру позовних вимог, оскільки він ґрунтується на приписах чинного законодавства. Також суд зазначає, що частиною 1 статті 10\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 16\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Згідно з ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, справляння плати за землю, тощо. Згідно з ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. За змістом статті 93\~Земельного кодексу\~України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 96\~Земельного кодексу\~України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Суд не приймає до уваги в якості заперечення позовних вимог Харківської міської ради надану відповідачем [PERSON] копію рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року, оскільки вказане рішення підтверджує факт розірвання договору оренди саме між [PERSON] та Харківською міською радою та не спростовує факт невикористання відповідачами земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачами, вони використовують земельну ділянку\~площею 0,4194 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310137200:02:033:0011, яка перебуває у комунальній власності, без належних правових підстав, а саме укладеного між ними та власником (Харківською міською радою) договору оренди, внаслідок чого саме Харківській міській раді, як особі, права якої порушено внаслідок дій відповідачів, належить право вимагати сплату коштів за використання відповідачами земельної ділянки, без достатньої правової підстави. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі\~24793,29 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: approved