Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

23 травня 2024 року заявник [PERSON] , через свого представника - адвоката Шурубора В.І., звернувся до Іванківського районного суду Київської області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог, заявник посилається на те, що [PERSON] є племінником [PERSON] . Останній постійно проживає зі своїм племінником, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є особою з інвалідністю другої групи. Причиною інвалідності є шизофренія, параноїдальна форма, які призводять до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою та трудової діяльності. Також він не певною мірою може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Весь час за [PERSON] доглядав заявник та його мати - [PERSON] , однак у матері останнім часом значно погіршився стан здоров`я, вона є особою інвалідністю 3 групи і також потребує сторонньої допомоги, а інших близьких родичів, які можуть доглядати за дядьком немає. В заявника [PERSON] добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами він не вживає, на обліку у лікаря-нарколога та лікарів-психіатра не перебуває,є фізичною особою-підприємцем, інших осіб на утриманні немає. Також заявник має можливість і бажання доглядати свого дядька і бути його опікуном, що підтверджується доданими до заяви документами. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, а тому заявник вимушений звернутись до суду із заявою про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження. Ухвалою від 28 травня 2024 року призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану здоров`я [PERSON] ; провадження в справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року провадження по справі було поновлено та призначено до судового засідання на 06 вересня 2024 року. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Шурубор В.І. не з`явилися. Згідно даних викладених у позовній заяві, представник заявника, адвокат Шурубор В.І. просив проводити розгляд справи без його участі та участі заявника, при цьому, задовольнити її. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, 04.09.2024 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника селищної ради. Крім того, в судове засідання не з`явилась [PERSON] , яка є заінтересованою особою у справі. Відповідно до письмового клопотання, поданого останньою 05.09.2024 року через канцелярію суду, просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Так, судом встановлено, що відповідно до довідки Міжрайонної психіатричної (МСЕК) №167436 з 01.01.2002 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності довічно. Як вбачається з копій епікриз-оповіщень та виписки із історії хвороби №783 Київської міської клінічної лікарні №21 від 04.09.1992 р., виписки із амбулаторної картки хворого [PERSON] Іванківської районної лікарні, які наявні в матеріалах справи, [PERSON] має діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, безперерво-прогредієнтний тип лікування, праноїдальний симптом, виражений апато-абулічний тип дефекту. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №388-ц, яку було призначено на підставі ухвали Іванківського районного суду Київської області 28.05.2024 року [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, F 20.00 за МКХ 10, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , що підтверджується наступними документами: -свідоцтвом про народження [PERSON] (заявника) серії [NUMBER] в якому зазначено матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] ; -свідоцтвом про народження [PERSON] (особи відносно якої вирішується питання) серії [NUMBER] , в якому зазначено матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] ; -свідоцтвом про народження [PERSON] (мати заявника) серії [NUMBER] в якому зазначено матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] , що свідчить про те, що вона є рідною сестрою [PERSON] ; -свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] відповідно до якого між [PERSON] та [PERSON] 15.09.1979 року було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №267 від 13.05.2024 року [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом зі своїм дядьком [PERSON] . Щодо можливості призначення заявника [PERSON] то слід врахувати наступне: відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» незнятої чи непогашеної судимості немає, з висновку наданого ТОВ «МЕДСТРАХСЕРВІС» від 07.05.2024 року про стан здоров`я [PERSON] за станом здоров`я він може бути опікуном, ознак наркологічних чи психіатричних захворювань немає, що підтверджується довідкою ТОВ «МЕДСТРАХСЕРВІС» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у том числі на предмет вживання психоактивних речовин №0405/8. Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань заявник [PERSON] є фізичною особою-підприємцем має дохід, що підтверджується також випискою з банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.05.2024 року по 14.05.2024 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Крім того, суду доведено, що інших осіб, які могли б бути опікуном [PERSON] немає, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] його мати [PERSON] померла [INFO] , батько, [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] . В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявником доведено суду, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який позбавляє його здатності до розуміння значення своїх дій та їх наслідків, а тому суд приходить до висновку, про доцільність визнання його недієздатним. Визнаючи [PERSON] недієздатним, суд вважає за необхідне призначити йому опікуна, заявника по справі, [PERSON] , який проживає з ним, фактично здійснює за ним догляд та його утримує. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved