Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача 30 000 дол. США неповернутого вкладу за договором про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року; 14 978,97 дол. США нарахованих відсотків, 3 017,44 дол. США - 3% річних, а разом 47 996,41 дол. США, а також 29 436 419,73 грн пені згідно частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року, згідно з умовами якого нею було розміщено депозитний вклад у розмірі 30 000,00 дол. США строком на 12 місяців та на умовах автоматичного продовження строку дії договору на наступний термін. Зазначає про те, що умови укладеного договору, зокрема як і приписи діючого законодавства, передбачають право на дострокове розірвання договору, з повним поверненням суми вкладу та виплати відсотків за встановленою відсотковою ставкою. 29 липня 2019 року позивачка звернулась до банку із заявою про розірвання договору та отримання суми вкладу, а також нарахованих за весь період дії договору процентів. Однак, в розірванні договору та виплаті належних позивачці коштів з банківського вкладу відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено. При цьому, позивачку повідомили про те, що 17 липня 2019 року була проведена виплата належного [PERSON] депозиту в загальному розмірі 42 836,37 дол. США її довіреній особі - [PERSON] , і було надано виписку за договором «Стандарт» по рахунку № [NUMBER] за період з 01 липня 2018 року по 29 липня 2019 року. Позивачка зазначила про те, що вона не видавала жодних довіреностей на ім`я [PERSON] . Більше того, позивачкою взагалі не видавались довіреності будь-яким особам, які були б чинні на момент зняття коштів в банку, а саме, 17 липня 2019 року, а відтак відмова у виплаті належних їй коштів є неправомірною. За даним фактом [PERSON] 29 липня 2019 року було подано до Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві заяву про вчинене кримінальне правопорушення, за результатами розгляду якої слідчим відділом Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві було зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 12019100060003242, про що було видано витяг з ЄРДР від 30 серпня 2019 року за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі, які знаходились на банківському рахунку № [NUMBER] на підставі договору про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року в АТ КБ «ПриватБанк», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України. [PERSON] зазначає про те, що укладаючи з відповідачем договір та передаючи кошти позивачка розраховувала на їх повне збереження. Відповідачем було грубо порушено вимоги щодо ідентифікації особи, що звернулась за отриманням коштів, оскільки не вжив жодних заходів щодо перевірки дійсності довіреності, в результаті чого були викрадені кошти, однак зазначене ніяким чином не впливає на договірні зобов`язання між позивачкою і відповідачем, зокрема в частині повернення вкладу. Отже, відмова відповідача у виплаті коштів відповідно до умов договору про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року є неправомірною, відтак заборгованість підлягає стягненню з відповідача примусово. Розмір основної заборгованості відповідача перед позивачкою складає: 30 000,00 дол. США - розмір вкладу, 14 978,97 дол. США - нараховані відсотки. Оскільки, передані позивачкою на депозитний рахунок банку грошові кошти на її вимогу повернуто не було, то вона має право на отримання 3% річних за невиконання грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України, починаючи з дати розірвання договору позивачкою - 05 серпня 2019 року, та становить 3 017,44 дол. США. Також вказує на те, що внаслідок таких неправомірних дій банківської установи є настання відповідальності, передбаченої законодавством у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня їх фактичної видачі, а тому вважає, що на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача на її користь повинна бути стягнута пеня за період з 05 серпня 2019 року по 17 липня 2020 року, у розмірі 29 436 419,72 грн. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та призначено підготовче засідання на 09 березня 2022 року. У грудні 2021 року до суду надійшла заява представника позивачки про зміну предмета позову, у якій, з урахуванням наведених раніше аргументів у позовній заяві, вищезазначені позовні вимоги доповнено позовними вимогами наступного змісту: визнати неправомірною відмову відповідача в розірванні договору про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року та поверненні на користь позивачки вкладу з нарахованими процентами; розірвати договір про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року, укладений між позивачкою та відповідачем. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2022 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 28 липня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників процесу. У липні 2022 року представник АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню. Зазначає про те, що документи, які були надані до банку [PERSON] , що діяв за довіреністю від імені [PERSON] , відповідали вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року та були достатні для ідентифікації його особи, а довіреність від 05 липня 2019 року за змістом та обсягом повноважень - відповідала вимогам вищевказаної Інструкції, Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» при здійсненні операцій стосовно розірвання договору № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року та видачі коштів довіреній особі - [PERSON] , діяв в рамках чинного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, з повідомленням позивачки шляхом направлення SMS. Оскільки, у даних депозитних правовідносинах АТ КБ «Приватбанк» не порушив умови договору про заощадження № SAMDN25000736575344, тому відсутні підстави для стягнення 3% річних та пені. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 03 листопада 2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Протокольною ухвалою від 03 листопада 2022 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 07 лютого 2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивачки [PERSON] - адвоката Юхмана Ю. М. про зміну предмета позову в справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 26 квітня 2023 року. У квітні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмета позову, у якому звертає увагу на те, що у даних правовідносинах АТ КБ «ПриватБанк» не порушив умови договору про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2013 року, відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства як при проведенні ідентифікації та верифікації довіреної особи позивача та його повноважень щодо розпорядження рахунком, та і при розірванні договору банківського вкладу та виплаті коштів за дорученням власника рахунку на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а отже зазначає на протиправності стягнення з банку вкладу за договором № SAMDN25000736575344, 3% річних та пені згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 31 травня 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 09 червня 2023 року. У травні 2023 року представник [PERSON] - адвокат Юхман Ю.М. подав додаткові письмові пояснення по справі, у яких зазначив про те, що довіреність від 05 липня 2019 року на підставі якої, як стверджує відповідач, були видані кошти третій особі, не містить ні реквізитів договору про заощадження № SAMDN25000736575344 від 17 липня 2019 року, ні повноважень повіреного щодо його розірвання у встановленому законом порядку. Таким чином, зазначене підтверджує факт неправомірності відповідача щодо розірвання договору та видачі коштів третій особі, що не володіла відповідними повноваженнями. У червні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких звертає увагу на те, що банком надані належні та допустимі докази щодо правомірності дій виплати коштів довіреній особі позивачки за договором № SAMDN25000736575344. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 вересня 2023 року. У червні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] та вважає, що позивачкою не зазначено, яка саме норма законодавства порушена відповідачем при виплаті коштів за договором № SAMDN25000736575344 та чому нею проігноровано SMS повідомлення, яке було надіслано банком 12 липня 2019 року о 12:45 на тел. 050-4403098: Ірина Ігорівна! Заявка на розірвання депозиту 2635*0856 прийнята. Кошти будуть доступні до виплати після 15:00 17 липня 2019 року pb.ua/0243». У серпні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду письмові пояснення по справі, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] та вважає, що в діях працівників банку при здійсненні операції 12 липня 2019 року щодо видачі коштів позивачки відсутні порушення вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України. Тому відсутні підстави для стягнення з банку грошових коштів. Також зазначає, що враховуючи те, що позивачка звернулася до банку в липні 2019 року, а до суду в листопаді 2021 року, отже, відповідач зазначає про пропущення [PERSON] строку позовної давності щодо стягнення пені та заявляє про застосування наслідків спливу строку позовної давності. У вересні 2023 року від представника [PERSON] - адвокат Юхмана Ю.М. надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме, в частині частково нарахованої пені згідно частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку із відмовою позивачкою від нарахування пені в частині, що перевищує строк в 1 рік, а також відмовою від пені, що нарахована на суму неповернутого вкладу, то розмір такої пені після відмови від частини позовних вимог, за розрахунком позивачки, повинен складати 5 997971,53 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року прийнято відмову [PERSON] від частині позовних вимог про стягнення пені. Розгляд справи призначено на 17 січня 2024 року. У січні 2024 року представник [PERSON] - адвокат Юхман Ю.М. подав до суду додаткові пояснення по справі, у яких вказує на те, що не існує нотаріально посвідченої довіреності від [PERSON] на громадянина [PERSON] , яка б надавала йому повноваження на вчинення будь-яких дій, що доведено належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи. Відтак, будь-які дії [PERSON] не мають жодної юридичної сили та не несуть жодних правових наслідків. Зазначає, що перевірка банком довіреності шляхом отримання короткого витягу з Єдиного реєстру довіреності не підтверджує дійсність довіреності, яка може бути видана вкладником на ім`я іншої особи, оскільки не містить інформації про повіреного і довірителя, відтак шляхом отримання короткого витягу може лише дізнатися чи існує довіреність, що була посвідчена в певний день і зареєстрована за певним номером в реєстрі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 28 березня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. У березні 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав пояснення по справі, відповідно до яких зазначає про те, що банком дотримано процедуру перевірки довіреності - за скороченим витягом з Єдиного реєстру довіреностей, з якого вбачалося відповідність номеру та дати довіреності, право представництва. Отже, відповідач діяв в рамках повноважень, визначених законодавством. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання, призначене на 28 березня 2024 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 29 квітня 2024 року. У зв`язку з чергуванням судді як слідчого судді, судове засідання, призначене на 29 квітня 2024 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 14 серпня 2024 року. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав, просили задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечував, просив відмовити з підстав, викладених у заявах по суті справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статті 11, 14 ЦК України передбачають, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. За положеннями статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). За змістом частини першої статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частинами першою та другою статті 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно із частинами першою, третьою статті 1075 ЦК України, договір розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. За змістом статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 липня 2013 року укладений договір про заощадження № SAMDN25000736575344, за умовами якого позивачка передала відповідачу кошти в розмірі 30 000 дол. США строком на 12 місяців, відсоткова ставка 8,5% річних, банком відкритий позивачці особовий рахунок № [NUMBER] . В договорі сторони погодили, якщо після закінчення строку вкладу позивачка не заяви банку про бажання забрати кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк. Установлено, що 05 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В. посвідчено довіреність [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 27 грудня 1997 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями у АТ КБ «ПриватБанк» та інших банківських установах з питань розпорядження доларовим депозитним рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я позивачки в АТ КБ «ПриватБанк». 12 липня 2019 року [PERSON] до банку подана заява про дострокове розірвання договору «Стандарт» № SAMDN25000736575344, рах. [NUMBER] , на суму 42 836,37 дол. США (сума депозиту 30 000 дол. США та відсотки за депозитом в сумі 12 836,37 дол. США). 17 липня 2019 року [PERSON] отримані депозитні кошти на суму 42 836,37 дол. США, що за курсом НБУ складає еквівалент - 1 107 925,96 грн, що підтверджується квитанцією від 17 липня 2019 року. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Тобто, законом встановлена презумпція правомірності правочину. Позивачем не заявлено вимоги щодо визнання вищевказаної довіреності недійсною, довіреність не була та не є предметом розгляду у даній справі. Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 465/7362/16. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачка не сплачувала судовий збір, оскільки на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого позову відмовлено, тому судом не вбачаються підстави для розподілу судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed