Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У лютому 2024 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в якій просить суд стягнути заборгованість: -за кредитним договором №2921528 в розмірі 104\~598,00 гривень; -за кредитним договором №09868-02/2022 в розмірі 5\~606,00 гривень; -вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №2921528. Укладення цього кредитного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на мобільний телефон клієнта. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, із урахуванням пролонгації визначеної у договорі. 19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2921528 від 10.02.2022 року, в розмірі 104 598 гривень, з яких: 20 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 84 598 гривень сума заборгованості за процентами. Крім того, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 10.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09868-02/2022, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 2 000,00 гривень шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позикодавця, зі строком повернення до 11.03.2022 та зі сплатою відсотків у розмірі 182,5% річних від суми кредиту за кожен день користування ним. На підставі договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», останнє набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №09868-02/2022. З огляду на те, що [PERSON] допустив неналежне виконання умов кредитного договору №09868-02/2022, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 5\~606,00 гривень яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2\~000,00 гривень; заборгованості за відсотками 3\~606,00 гривень; позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Костромітіної О.О. від 25.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розглядати справу в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви з додатками до нього надсилалась належним чином, однак відповідачем не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст.\~272\~ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Так, судом встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 2921528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 20 000,00 гривень, строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою 1,99 % в день та зниженою процентною ставкою 1,99 % в день. 19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2921528 від 10.02.2022 року, в розмірі 104 598 гривень, з яких: 20 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 84 598 гривень сума заборгованості за процентами. 10.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №09868-02/2022, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 2 000,00 гривень шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позикодавця, зі строком повернення до 11.03.2020 та зі сплатою відсотків у розмірі 182,5% річних від суми кредиту за кожен день користування ним. На підставі договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», останнє набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №09868-02/2022. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, згідно якого її розмір становить 5\~606,00 гривень яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2\~000,00 гривень; заборгованості за відсотками 3\~606,00 гривень. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) За змістом ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується надання кредиторами за укладеними кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача, грошових коштів відповідачу, а останнім не вчинено дій щодо їх повернення та сплати відсотків, заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved