Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника- адвоката Попівняка Н.М. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачкою [PERSON] 27 квітня 2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 734. Під час спільного проживання у них народилось двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з 2016 року вони з відповідачкою спільно не проживають, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування та на глибоке переконання позивача подальшого сенсу підтримувати такі сімейні відносини немає. Спільного господарства вони не ведуть. Наголошує, що примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.03.2024 року справу номер 466/2643/24 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді від 02.04.2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника- адвоката Попівняка Н.М. за Вх.№22781 від 27.08.2024 надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду за Вх.№19607 від 18.07.2024 скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, оглянувши заяви сторін по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 квітня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 734, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 квітня 2007 року (а.с.7). Від шлюбу у них народилось двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1211,20 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Позивач не просить судовий збір стягувати з відповідача.

Outcome: approved