Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивачка вказує на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 16.12.2013 року. В період спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , на утримання якої, на підставі рішення Любарського районного суду від 27.07.2016 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягненням донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Причиною звернення до суду стала та обставина, що розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та розміру визначеному ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка вказує, що відповідач являється військовослужбовцем в/ч [NUMBER] [ADDRESS] , його матеріальний стан істотно змінився, він має більший заробіток ніж в минулому 2016 році Ухвалою Любарського районного суду від 02.07.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами, а також повідомлення про відкладення судового засідання, надсилалися відповідачу на адресу його реєстрації, однак поверталися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, з урахуванням правової позиції висловленої у постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.12.2023 року у справі №591/4832/22, суд вважає за можливе проводити розгляд справи. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Таким чином, у визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області від 16.12.2016 року. Тоді позивачці було залишено прізвище [PERSON] (а.с.9). В період перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що 09.10.2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та отримала прізвище [PERSON] (а.с.6). Згідно копії рішення Любарського районного суду Житомирської області від 27.07.2016, на [PERSON] покладено обов`язок сплачувати\~ аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] (а.с.8). Довідка №125 від 20.06.2024 року, видана Великодеревичівським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також те, що після ухвалення рішення суду, згідно якого із відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі, що на даний час є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved