Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що відповідачка [PERSON] є матір?ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 15.04.2021 року було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що було складено відповідні акти. Так, у акті щодо малолітнього [PERSON] вказано про те, що дитина одягнена у брудний одяг, низький рівень гігієни, мати не приділяє належної уваги по догляду за дитиною, у дітей відсутня чиста білизна, речі розкидані по квартирі, безлад, за місцем проживання дитини не дотримано санітарних норм, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров'ю. В акті щодо малолітнього [PERSON] вказано про те, що у квартирі затікає дах, пошкоджені стеля, стіни, на стелі та стінах пліснява, затхлий запах, порушені санітарні норми у приміщенні, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров'ю. В акті щодо малолітньої [PERSON] вказано про те, що у квартирі проживає дванадцять осіб, не дотримані санітарні норми, затхлий запах, грибок на стінах, обірвані шпалери, електрика в аварійному стані, брудні речі розкидані по підлозі, брудний посуд, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров`ю. На підставі вищевказаних актів малолітні діти були вилучені із родини. В подальшому, Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 151/01-06 від 19.04.2021 року малолітні діти відібрані від матері. Наказами служби у справах дітей Одеської міської ради №№ 90, 91, 92 від 19.04.2021 року малолітні діти поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Направленнями Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації №№ 54, 55, 56 від 20.04.2021 року малолітні діти були влаштовані до КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/5928/21 від 21.09.2021 року малолітніх дітей було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, за весь час перебування дітей у КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради відвідала заклад лише один раз 09.08.2021 року. Після чого, жодного разу дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась їх здоров`ям, матеріальної допомоги не надавала. Спеціалісти служби у справах дітей Одеської міської ради 14.12.2022 року здійснили вихід за місцем фактичного проживання [PERSON] . Було з`ясовано, що остання проживає в частині приватного будинку, який складається із двох кімнат, кухні, коридору. Зі слів матері санвузол та душова кімната знаходяться в іншій частині будинку. Показати стан кімнати гігієни мати відмовилась, посилаючи на те, що не має ключа. Стан кімнат задовільний, стіни вкрити шпалерами, в деяких місцях відстають від стіни. Побутова техніка в наявності у достатньому обсязі. В наявності ліжко тільки для молодшої дитини. В другій кімнаті є диван та шафа, де розкидані речі. Немає в наявності білизни та речей для дітей. Зі слів матері вони знаходяться за адресою реєстрації її матері: [ADDRESS] . Мати проживає зі співмешканцем, дані якого надати відмовилась. Договору оренди будинку мати не надала. Характеристику сусідів або з місця роботи [PERSON] також не надала, посилаючись на те, що сусіди відмовляються надавати таку. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на підставі наказів КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради №№ 141, 142 від 17.11.2022 року, тимчасово переміщені до Турецької Республіки, м. Анкара. Батьки дітей або інші родичі не телефонують, станом здоров`я та їх долею не цікавляться, матеріальної допомоги не надають. Відповідачка [PERSON] зверталась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою про повернення дітей матері. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/14491/22 від 22.03.2023 року у задоволені позову [PERSON] було відмовлено. Під час зустрічі із спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради відповідачка заперечила проти позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з вищевикладеним, а також тим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким: ?Позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; ?Стягнути з гр. [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дітей - малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на особистий рахунок дітегй; ?Стягнути із [PERSON] понесені судові витрати. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 21.09.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради - Стафідова О.В. в останнє судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Окрім того, пояснила, що наразі діти поживають у Туреччині, про матір зовсім не згадують, та просять щоб їх влаштували до нової родини. А тому, просила суд даний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій проти позову заперечила в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. У попередньому судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона влаштувалась на роботу, але не офіційно. Також пояснила, що вона має намір орендувати житло. Просила суд відмовити у задоволенні даного позову. Представник третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради - Кудінова Г.Ю. в останнє судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд задовольнити позов та проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. У попередньому судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що в день відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , загалом було відібрано дев`ять дітей. На одну маленьку кімнату проживало тринадцять дітей. Таргани падали на голову та їжу. Щодо позовної заяви [PERSON] про повернення дітей, у задоволені такої було відмовлено, оскільки матеріали справи не містили доказів, підтверджуючи доцільність такого повернення. За всі роки, відповідачка лише обіцяє, але нічого не робить. Відповідачка не п`є, добре виглядає, але покращити житлово-побутові умови не хоче. Коли представники служби справах дітей просили сусідів надати характеристику щодо [PERSON] , однак всі сусіди відмовились. Оскільки, мати не виконує свої батьківські обов`язки, просила суд задовольнити даний позов в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. По справі встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 06.10.2017 року. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00030567601 від 28.04.2021 року, [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ст. 126 СК України. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/12388/22 від 11.10.2022 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 17.05.2019 року. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00030687244 від 12.05.2021 року, [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 19.01.2021 року. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00030685618 від 12.05.2021 року, [PERSON] народилась [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Так, 15.04.2021 року було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що було складено відповідні акти. В акті щодо малолітнього [PERSON] вказано про те, що дитина одягнена у брудний одяг, низький рівень гігієни, мати не приділяє належної уваги по догляду за дитиною, у дітей відсутня чиста білизна, речі розкидані по квартирі, безлад, за місцем проживання дитини не дотримано санітарних норм, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров`ю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо [PERSON] від 15.04.2021 року. В акті щодо малолітнього [PERSON] вказано про те, що у квартирі затікає дах, пошкоджені стеля, стіни, на стелі та стінах пліснява, затхлий запах, порушені санітарні норми у приміщенні, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров`ю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо [PERSON] від 15.04.2021 року. В акті щодо малолітньої [PERSON] вказано про те, що у квартирі проживає дванадцять осіб, не дотримані санітарні норми, затхлий запах, грибок на стінах, обірвані шпалери, електрика в аварійному стані, брудні речі розкидані по підлозі, брудний посуд, квартира потребує капітального ремонту, проживання дітей у приміщенні загрожує життю та здоров`ю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо [PERSON] від 15.04.2021 року. На підставі вищевказаних актів малолітні діти були вилучені із родини. Судом встановлено, що наразі малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] тимчасово переміщені до Турецької Рспубліки, м. Анкара на підставі наказів КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради №№ 141, 142 від 17.11.2022 року. І. Висновок суду щодо позовної вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.05.2023 року № 1233/01-20, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також вищевказаним висновком встановлено, що Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 157/01-06 від 19.04.2021 року, малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були відібрані у матері [PERSON] Направленнями Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації №№ 54, 55, 56 від 20.04.2021 року малолітні діти були влаштовані до КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/5928/21 від 21.09.2021 року малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Розпорядженнями Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №№ 618/01-06, 619/01-06 від 29.12.2021 року, малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 229/01-06 від 03.08.2022 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були зараховані на повне державне забезпечення до КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Розпорядженнями Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 612/01-06 від 24.12.2021 року та № 147/01-06 від 08.06.2022 року, було продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] у державному дитячому закладі на повному державному забезпеченні. Розпорядженнями Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 31/01-06 від 25.01.2023 року, малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 121/01-06 від 20.04.2023 року малолітній [PERSON] був зарахований на повне державне забезпечення до КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із малолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради № 994 від 28.10.2021 року, малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходяться на повному державному забезпеченні у вищеозначеному закладі. За весь час перебування дітей у закладі, мати, [PERSON] , відвідала дітей один раз - 09.08.2021 року. Після 09.08.2021 року [PERSON] жодного разу не відвідала дітей, не цікавилась їх здоров`ям, матеріальної допомоги не надавала. [PERSON] було подано до Малиновського районного суд м. Одеси позовну заяву про повернення дітей матері. Спеціалісти служби у справах дітей Одеської міської ради 14.12.2022 року здійснили вихід за місцем фактичного проживання [PERSON] . Було з`ясовано, що остання проживає в частині приватного будинку, який складається із двох кімнат, кухні, коридору. Зі слів матері санвузол та душова кімната знаходяться в іншій частині будинку. Показати стан кімнати гігієни мати відмовилась, посилаючи на те, що не має ключа. Стан кімнат задовільний, стіни вкрити шпалерами, в деяких місцях відстають від стіни. Побутова техніка в наявності у достатньому обсязі. В наявності ліжко тільки для молодшої дитини. В другій кімнаті є диван та шафа, де розкидані речі. Немає в наявності білизни та речей для дітей. Зі слів матері вони знаходяться за адресою реєстрації її матері: [ADDRESS] . Мати проживає зі співмешканцем, дані якого надати відмовилась. Договору оренди будинку мати не надала. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/14491/22 від 22.03.2023 року у задоволені позову [PERSON] про повернення дітей матері було відмовлено. [PERSON] заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на підставі наказів КНП «Спеціалізований психоневролгічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради №№ 141, 142 від 17.11.2022 року, тимчасово переміщені до Турецької Республіки, м. Анкара. Батьки дітей або інші родичі не телефонують, станом здоров`я та їх долею не цікавляться, матеріальної допомоги не надають. Мати малолітніх дітей, [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не забезпечую необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє уваги розвитку особистостей, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної допомоги не надає. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.05.2023 року була присутня мати дітей, яка заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та хотіла повернути дітей на виховання в родину. На комісії стало відомо, що вона повернулася проживати за місцем реєсьтрації, за адесою: [ADDRESS] та непрацевлаштована. Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради від 28.03.2024 року, з яких вбачається, що протягом майже трьох років мати, [PERSON] , [INFO] , фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків: за період перебування малолітніх дітей у КНП «СПБД №3 «Сонечко» Одеської міської ради нею не було вжито заходів щодо усунення причин негайного відібрання малолітніх дітей, що зокрема встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/14491/22 від 22.03.2023 та було підставою для відмови у задоволенні її позовних вимог щодо повернення дітей на виховання в її сім`ю. Ситуації у сім`ї [PERSON] неодноразово були предметом уваги Служби у справах дітей Одеської міської ради та комісії з питань захисту прав дитини. Так, згідно з Актом обстеження умов проживання від 12.02.2020 р., на підставі чергової перевірки родини, яка перебуває на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах (далі - СЖО), з метою соціального захисту дітей, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщено на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2 кімнат: потребує косметичного ремонту, санвузол і кухня спільного користування. Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання: в наявності меблі та побутова техніка. У дітей є дитячий одяг та ліжка в достатній кількості. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 21.05.2020 р., на підставі контрольної перевірки родини, яка перебуває на СЖО, з метою обстеження умов проживання, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщено на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2 кімнат: кухня, санвузол. Родина проживає у гуртожитку. Умови проживання: не задовільні. Кімнати потребують ремонту. Стеля, стіни, шпалери, підлога. Не працює холодильник. В кімнатах повно прусаків. Вікна металопластикові. Старі меблі. Діти проживають разом з батьками (мамами). Санітарно-гігієнічні умови жахливі. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 21.07.2020 р., на підставі перевірки родини, яка перебуває на СЖО, з метою обстеження умов проживання, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщено на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2 кімнат: родина проживає в гуртожитку, санвузол, кухня, коридор спільного користування. Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання: незадовільні. Кімнати потребують ремонту. Стеля, стіни, шпалери, підлога тощо. В кімнатах, на кухні повно тарганів. Старі меблі. Вікна металопластикові. Холодильник не працює. Для виховання і розвитку дітей створені такі умови: в наявності 6 (шість) ліжок. Санітарно-гігієнічні умови жахливі. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.12.2020 р., з метою перевірки умов проживання родини, яка перебуває на обліку СЖО, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщено на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку, складається з 2 кімнат: гуртожиток, кухня, коридор, санвузол загального користування. Встановлено, що за цією адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови проживання: кімната потребує капітального ремонту, на стінах обірвані шпалери, брудно. З матір`ю проведена бесіда щодо невиконання батьківських обов`язків. Так, у сукупності, дії [PERSON] свідчать про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, нехтування потребами малолітніх дітей, небажанням піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, ненадання дитям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу. На підставі зазначеного, при підготовці проекту висновку (від 04.05.2023 № 4264), Служба у справах дітей Одеської міської ради дійшла висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд констатує, що провадження у даній цивільній справі було відкрито у вересні 2023 року, суд неодноразово відкладав розгляд даної справи на прохання відповідачки [PERSON] , задля надання суду доказів, які б вказали на недоцільність позбавлення батьківських прав останньої. Проте, за весь час перебування даної справи у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси, відповідачкою не вживалось жодних заходів щодо поліпшення умов проживання останньої, вона офіційно не працевлаштована, не виявила інтересу щодо її малолітніх дітей, не цікавилась їх життям та не вчинювала жодних дій, щоб спілкуватись із дітьми. Відповідачкою не було надано суду жодного доказу, який би спростовував вказані вище обставини, хоча відповідачці достеменно було відомо про існування даної цивільної справи. Таким чином, невжиття будь-яких заходів задля не позбавлення відповідачки батьківських прав, на переконання суду, свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо її малолітніх дітей. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції. Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідачка [PERSON] взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своїх малолітніх дітей. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачкою та дітьми втрачено родинні зв`язки та розуміння їх вікових психологічних особливостей. Мати дітьми не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дітей, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками. Крім того, така поведінка матері суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідачка, як мати, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батьків по вихованню малолітніх дітей. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачка тривалий час ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не займається їх вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявила інтересу до стану їх здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком малолітніх дітей, а тому суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). ІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд констатує, що в матеріалах справи наявна копія рішення Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/5928/21 (провадження 2/521/3272/11) від 21.09.2021 року, яким позов органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] , за участю третьої особи територіального відділу Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради м. Одеси про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було задоволено в повному обсязі. Зокрема, вищевказаним рішенням було стягнуто з [PERSON] аліменти на особисті рахунки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на їх утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно, починаючи з 26.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Вищевказане рішення Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/5928/21 (провадження 2/521/3272/11) від 21.09.2021 року набрало законної сили 22.10.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення із відміткою про набрання законної сили. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи те, що в рамках розгляду цивільної справи № 521/5928/21 було вирішено питання щодо стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд приходить до переконання, що у задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] аліментів слід відмовити. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року (рік звернення до суду з позовом).

Outcome: partial