Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач, який є батьком малолітньої доньки, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її життям. Відповідач з донькою не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Вказане свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки. Від представника позивача - адвоката Прядка Д.В., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просили задовольнити позовні вимоги. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від представника Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітньої батьківського піклування, родинний зв`язок з нею не підтримує. Дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки № 18-04/2-118 про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 25). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з вересня 2021 року по квітень 2024 рік у розмірі 88 988,28 грн (а.с. 22). Згідно характеристики з місця навчання дитини - Запорізької гімназії № 75 Запорізької міської ради та інформації з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» вбачається, що відповідач не цікавиться навчанням та станом здоров`я малолітньої [PERSON] (а.с. 23, 24). Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 21.08.2024 № 1138/01-22/1801-1121, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, беручи до уваги, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням доньки не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітньої батьківського піклування, родинний зв`язок з нею не підтримує, має заборгованість за сплати аліментів, а також думку малолітньої дитини і те, що [PERSON] погоджується з вимогами щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , вирішила, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с. 52). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та такими, що відповідає інтересам дитини. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої [PERSON] . Разом з тим, ч. 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved