Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду позовну заяву до Жовтанецької сільської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, але подали заяву в якій просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити. Представник Жовтанецької сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідовляв. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1991-1995 роки № 128/02- 08 виданого 30.04.2024, що [PERSON] , 1931 р.н. та його дружина [PERSON] , 1933 р.н. проживали за адресою: [ADDRESS] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке 08.08.1959 виданого Жовтенцькою сільською радою вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] перебувають у родинних відносинах першого ступеня споріднення як «батьки-син». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке 14.05.1983, яке видане Старояричівською сільською радою вбачається, що [INFO] [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, в результаті якого [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - [PERSON] ; мати [PERSON] . Також, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] . У даному свідоцтві її батьками зазначені: батько - [PERSON] ; мати [PERSON] . Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке 17.11.2008 року видане Жовтанецькою сільською радою, актовий запис № 25 вбачається, що [PERSON] 17.11.2008 року уклала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Окрім того, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - [PERSON] ; мати [PERSON] . Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] за [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у родинних відносинах першого ступеня споріднення. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке 17.10.1988 року видане на підставі рішення Кам`янка-Бузької районної Ради народних депутатів № 181 від 21.07.1988 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільних господарств «колгоспний двір», головою якого є [PERSON] . Дане будинковолодіння 17.10.1988 року зареєстроване Червоноградським МБТІ на праві власності за «колгоспним двором» головою якого є [PERSON] у реєстровій книзі під № 589. Як видно з витягу № 128/02-08 від 30.04.2024 року, виданого Жовтанецькою сільською радою вбачається, що згідно запису погосподарської книги на 1991-1995 роки, в [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] рахувалось домогосподарство, яке відноситься до майна колгоспного двору, у якому проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1931 р.н. - голова двору; [PERSON] , 1933 р.н. - дружина [PERSON] , 1959 р.н. - син; [PERSON] , 1959 р.н. - невістка; [PERSON] , 1982 р.н. - онук; [PERSON] , 1984 р.н. - онука; [PERSON] ,1987 р.н. - онука; Таким чином, відповідно до вимог законодавства, яким встановлювалось правоволодіння «колгоспним двором» вищезазначений житловий будинок належить у рівних частинах (по 1/7 частці) наступним особам: [PERSON] - голові двору, та членам двору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної місної власності. Проте у позивачів відсутнє речове право на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування спірного житлового будинку, оскільки земельна ділянка нікому з них у приватну власність не передавалась, що підтверджується довідкою відповідача № 130/02-08 від 01.05.2024. Також, з довідки № 3190 від 11.06.2024 року виданої Червоноградським МБТІ вбачається, що будинок [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Жовтанецької сільської ради 17.10.1988 року на підставі рішення Кам`янка-Бузької районної Ради народних депутатів № 181 від 21.07.1988 року та записано 10.10.1988 року в реєстрову книгу за №589. Таким чином, з вищезазначених доказів випливає, що розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводивсь. Також, не поводилась державна реєстрація прав власності даних часток за вищезазначеними особами у Дезжавному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім того, органом місцевого самоврядування не видавався документ про передачу у власність земельної ділянки, на якій розташований нині спірний житловий будинок (колгоспний двір). За таких обставин, державна реєстрація прав власності часток позивачів у колишньому колгоспному дворі [ADDRESS] згідно виписки з погосподарської книги Жовтнецької сільської ради № 128/02-08 від 30.04.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ними здійснитись не може. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке 30.08.1998 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] на належну йому 1/7 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору відкрилась спадщина і право на спадкування даної частки, згідно закону належала його дружині - [PERSON] та його синову [PERSON] . З довідки № 585/08-19 від 30.04.2024 року, яка видана Жовтанецькою сільською радою вбачається, що на день смерті, померлий [PERSON] , проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та невістка - [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] померлого [INFO] у Жовтанецькій сільській раді не складався і не посвідчувався. Таким чином, після смерті [PERSON] , що помер [INFO] належну йому 1/7 частку у колгоспному двору [ADDRESS] за законом, фактично спадкували: його дружина - [PERSON] та їхній син - [PERSON] , однак до нотаріуса за отримання спадкового свідоцтва не звертались. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 11.10.2005 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , належну їй на день смерті частку у спадковому колгоспному дворі та частку у цьому ж колгоспному дворі, яку остання прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] за законом фактично прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першого ступеня споріднення та став власником 3/7 частки спірного будинку, однак до нотаріуса за отриманням спадкового свідоцтва не звертався. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке 04.10.2005 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . З довідки виданої Жовтанецькою сільською радою 30.04.2024 року №583/08-19 вбачається, що спадкодавець до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала його дружина [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені померлого [PERSON] сільською радою не посвідчувався. За таких обставин, після смерті [PERSON] , що помер [INFO] належні йому на день смерті 3/7 частки у житловому будинку [ADDRESS] за законом прийняли: дружина - [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] та дочка - [PERSON] . Як видно [PERSON] у зазначений законом строк звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької нотаріальної контори про видачу спадкового свідоцтва після смерті чоловіка. Нотаріус відкрила спадкову справу № 38/2006 і 22.04.2006 та видала їй спадкове свідоцтво за законом на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтанці» в розмірі 1135 грн., що належало спадкодавцю, реєстр № 799. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадкового майна після смерті спадкодавця в користь [PERSON] . Факт відмови дітей від спадщини після смерті [PERSON] , що помер [INFO] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2006, який виданий державним нотаріусом Кам`янка-Бузької нотаріальної контори, спадкова справа № 38/06, реєстр № 799. Проте, коли 13.06.2024 [PERSON] вдруге звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької нотаріальної контори із заявою про видачу спадкового свідоцтва на житловий будинок [ADDRESS] , їй було відмовлено, оскільки житловий будинок має статус «колгоспного двору» і не розподілений між його співвласниками, частки спадкодавці не визначені і не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому законні підстави для видачі спадкового свідоцтва на спадковий житловий будинок відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса від 13.06.2024 року № 554/02-31 Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права. Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved