Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Заярної М.А.), звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] помер вітчим позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавця було складено заповіт, посвідчений 14.12.1993 р. секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі №117, згідно якого все майно заповідав [PERSON] . Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа №199/2009. Але при звернені до нотаріуса за оформленням спадщини на вищезазначене майно, йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Таким чином, у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] у позивача відсутній, він позбавлений можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування через нотаріуса, тому змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача - адвокатом Заярною М.А. до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.71). Представником відповідача 27.08.2024 р. на електронну адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують (а.с.72). Тому, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд може розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у суду матеріалів, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Григорівською сільською радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 08 (а.с.10). Відповідно до заповіту, посвідченого 14.12.1993 р. секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі №117, [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , на випадок його смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] , автомобіль марки «Мч-412», 1975 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , він заповідає [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, що долучено до матеріалів справи (а.с.11,44). Згідно листа (довідки) ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 26.04.2024 за вих.№ 2819, фахівцями ТОВ «ЗМБТІ» інвентаризація об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , не проводилась, отже правовстановлюючі документи на зазначений об`єкт нерухомості за зазначеною адресою в ТОВ «ЗМБТІ» відсутні (а.с.13). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області Капустою І.М., копія якого знаходиться у спадковій справі, витребуваної судом, 21.04.2008 р. [PERSON] зроблено таке заповідальне розпорядження: все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося із чого не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, а саме: належну йому земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Григорівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області площею 4,78 га, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗП № 014910, виданого Запорізькою райдержадміністрацією від 10 березня 2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 354, [PERSON] заповідає [PERSON] (а.с.45). 30.04.2009 р. позивач - [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №199/2009, витребуваної судом та долученої до матеріалів справи (а.с.36-65). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 02.03.2017 р. позивачу [PERSON] державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, спадщина, на яку видано свідоцтво складається: з змеленої ділянки № [NUMBER] , яка розташована на території Григорівської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, площею 4,7800 гектарів, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗП № 014910, виданого на підставі Розпорядження Запорізької районної державної адміністрації, Запорізької області від 04.02.2003 року за № 4/11, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 354 від 10.03.2003 року. Кадастровий номер земельної ділянки: 2322182400:06:001:0091 (а.с.62). Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. від 16.05.2024 р. позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутню правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.12,64-65). З виписки із погосподарської книги наданої Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, за вих. №155 від 29.04.2024 р. вбачається, що на 2009 рік головою домогосподарства житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , був гр. [PERSON] , [INFO] . За цим будинком виділена в користування земельна ділянка площею 0,1600 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.29). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за вих. № 154 від 29.04.2024 р., яка знаходиться в матеріалах справи, гр. [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] по день його смерті, а саме по [INFO] . На момент смерті за вказаною адресою разом з померлим ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.30). Відповідно до довідки, виданої Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, за вих. №154 від 29.04.2024 р., на підставі Рішення Виконавчого комітету Григорівської сільської ради №17 від 02.08.2016 р. «Про проведення комплексу організаційно-технічних заходів, пов`язаних із перейменуванням об`єктів топоніміки населених пунктів», поштова адреса: [ADDRESS] (а.с.31). У звіту оцінювача від 10.05.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , становить 120 500 грн. (а.с.17). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.04.2009 №19625332, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена у Запорізькій районній державній нотаріальній конторі (а.с.41). Судом вивчено спадкову справу № 199/2009 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , заведену 30 квітня 2009 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.38-65). Як вбачається зі спадкової справи № 199/2009, позивачем частково прийнято спадщину після померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.03.2017 р. на земельну ділянку площею 4,7800 гектарів, місце розташування: територія Григорівської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки: 2322182400:06:001:0091 (а.с.62). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд приходить до висновку, що [PERSON] право власності на спірний житловий будинок за життя набув правомірно, відтак він увійшов до спадкової маси. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації житлового будинку перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved