overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

10.05.2024 заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] і призначення йому опікуна, мотивуючи заяву тим, що останній перебуває в КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» з 24.04.2024. Останній має діагноз: помірна розумова відсталість з порушенням поведінки, олігофренія в стадії дебільності, резидуальна енцефалопатія з правобічним семіпарозом, ДЦП. Посилаючись на викладене, просить визнати [PERSON] \~недієздатним і\~покласти обов`язки опікуна на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора. У судове засідання представник заявника не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, заяву просить задовольнити (а. с. 65). Представник Органу опіки та піклування Білопільської міської ради в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 60). На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 299 ЦПК України з урахуванням стану здоров`я [PERSON] , враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи від 19.06.2024 року №527, останній до суду не викликався. Представник [PERSON] адвокат Юшкевич Є.Ю. у судовому засіданні проти продовження дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним не заперечувала. Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 24.04.2024 [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» на повному державному забезпеченні (а. с. 7, 12). Останньому встановлена ІІ група інвалідності безтерміново (а. с. 9). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 19.06.2024 №527 [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладм у виді помірної розумової відсталості (імбецильність) з порушенням поведінки, ДЦП. За своїм психічним станом останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 39-41). З подання Органу опіки та піклування Білопільської міської ради від 16.08.2024 вбачається, що вказаний орган просить покласти обов`язки опікуна недієздатного [PERSON] на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора (а. с. 62). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і виконання обов`язків його опікуна покласти на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

10.05.2024 заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] і призначення йому опікуна, мотивуючи заяву тим, що останній перебуває в КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» з 03.04.2024. Останній має психічні розлади з порушенням поведінки, діагноз: шизофренія, параноїдна форма, епізодичий тип перебігу з наростаючим дефектом по змішаному типу. Посилаючись на викладене, просить визнати [PERSON] недієздатним і покласти обов`язки опікуна на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора. У судове засідання представник заявника Терещенко О.Г. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заяву просить задовольнити (а. с. 57). На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 299 ЦПК України з урахуванням стану здоров`я [PERSON] , враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи від 19.06.2024 №526, останній у судове засідання не викликався. Представник [PERSON] - адвокат Юшкевич Є.Ю. у судовому засіданні проти задоволення заяви КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» не заперечувала. Представник Органу опіки та піклування Білопільської міської ради у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с.54). Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 03.04.2024 [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» на повному державному забезпеченні (а. с. 11). Останньому встановлена ІІ група інвалідності безтерміново (а. с. 8а). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 19.06.2024 №526 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 37-39). З подання Органу опіки та піклування Білопільської міської ради від 16.08.2024 вбачається, що вказаний орган просить покласти обов`язки опікуна недієздатного [PERSON] на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора (а. с. 58). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і виконання обов`язків його опікуна покласти на КУ СОР «Атинський психоневрологічний інтернат» в особі директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

31 травня 2024 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені, разом з відповідачем проживають більше року окремо, шлюбні відносини відсутні. Позивачка вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні учасниками справи не подано. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, копію ухвали та позов з додатками направлялась відповідачу, 01.08.2024 року конверт повернувся до суду у зв`язку із неврученням його адресату. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19 жовтня 2002 року в селищі Краснопілля Відділ реєстрації актів громадянського стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 17) . Мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14,15). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Доводів на спростування позиції позивача відповідачем не надано. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами - розірванню. Зі згоди позивача, висловленої в позовній заяві, судові витрати з позивача не стягуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

У звязку із складністю справи, суд вважає за необхідне, складання повного рішення відкласти до 22 серпня 2024 року і оголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення, у відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 121, 125, 128, 134, 135 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 11.09.2015 Жорнищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, за актовим записом №13. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сім`ю. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей: донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Подружніх відносин не підтримують, проживають окремо протягом тривалого часу. Шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02.08.2024 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про слухання справи у його відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб який зареєстрований 11.09.2015 Жорнищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, за актовим записом №13, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). В судовому засіданні з досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. Сім`я розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. Шлюб існує формально. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Котишин І.Б. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №3/1176413 від 11.02.2021 року в розмірі 20544,56 грн., а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн.. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.02.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3/1176413, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 15 000,00 грн. Предметом кредитного договору є надання Відповідачу грошових коштів на наступних умовах: Сума кредиту - 11 000,00 гривень; Строк користування - 24 місяці, тобто до 11.02.2023 року; Річні проценти - 11,00%; Комісійна винагорода - 2,50% від суми кредиту. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені для ознайомлення на офіційному сайті Банку. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього Договору (зокрема, не застосовуються положення щодо страхування життя позичальника). Згідно з п. 4.1. Кредитного договору Відповідач шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови цього договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщенні на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника. 16.12.2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

23 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23 вересня 2017 року між нею та відповідачем Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №58. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачем не склалося., сторони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові, внаслідок чого прірва у їх відносинах з кожним днем поглиблюваась і як наслідок вони розійшлися та більше року проживають окремо. За таких обставин подальшого сенсу підтримувати сімейни відносини немає. Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Позивачка просила розірвати шлюб, після розірвання змінити їй дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". До суду позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити, дитину залишити проживати з нею, судові витрати просила покласти на неї та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на " [PERSON] " . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належними чином, в теефонному режимі повідомив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який 23 вересня 2017 року зареєстрований Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №58 . Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони втратили почуття поваги та любові, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та більше року проживають окремо. Судом сторонам надавася строк на примирення, але він результатів не дав. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім`я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Дитину необхідно залишити проживати з матір`ю. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність справи, необхідність значного часу для складання повного рішення, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

В травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем. Мотивувала даний позов тим, що подружнє життя не склалось, сторони неодноразово намагалися зберегти сім`ю заради дітей, однакспроби примирення не дали бажаного результату, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 27.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.07.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про зміну імені від 07.03.2019 року виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] змінив ім"я на [PERSON] . Від шлюбу подружжя мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спір з приводу майна також відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

В червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Мотивував даний позов тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, фактичні шлюбні відносини припинилися з жовтня 2023 року, а тому просить шлюб розірвати, оскільки подальше примирення сторін є неможливим. Ухвалою судді від 17.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про розгляд справи повідомлялася належним чином за адресою зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталася, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спір з приводу майна також відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved