Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

у червні 2023 року позивач ОСББ «Квітень» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що24.06.2009 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Квітень». Згідно з протоколом загальних зборів ОСББ «Квітень» від 26.12.2017 року було встановлено розмір внеску на експлуатацію будинку в розмірі 6,28 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири/приміщення, а також визначено, що в разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці застосовувати в розрахунках із власниками квартир/приміщень розмір внеску, що становить 18,84 грн. за кв. м загальної площі квартири/приміщення. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач неналежним чином виконує покладені на неї обов`язки та не сплачує внески на експлуатацію будинку, які встановлені загальними зборами ОСББ, тому має заборгованість по внескам на експлуатацію будинку, яка станом на 31 травня 2023 року становить 18255,96 гривень. ОСББ «Квітень» заборгованість в розмірі 18255,96 гривень та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 3 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 25-26). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 15 листопада 2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Кокарева Є.О. подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати дії ОСББ «Квітень» по застосуванню спеціального внеску на експлуатацію будинку в розмірі 18,84 грн. за 1 м кв. за первісним позовом до [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , неправомірними; зобов`язати ОСББ «Квітень» скасувати борг по внескам на експлуатацію будинку у розмірі 18255,96 грн., нарахований [PERSON] ; зобов`язати ОСББ «Квітень» застосувати внесок на експлуатацію будинку до [PERSON] у розмірі 6,28 грн. за 1 кв. м, починаючи з 26 грудня 2017 року (а.с. 37-43). Ухвалою Голосіївського районного суду від 28 листопада 2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до ОСББ «Квітень» про визнання дій по нарахуванню боргу неправомірними та зобов`язання скасувати - повернуто [PERSON] ; роз`яснено, що зустрічні позовні вимоги вона може подати до суду для самостійного розгляду (а.с. 55-56). 04.12.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Кокарева Є.О. подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 62-68), в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно з протоколом загальних зборів ОСББ «Квітень» від 26.12.2017 року було встановлено розмір внеску на експлуатацію будинку в розмірі 6,28 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири/приміщення, а в разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці - 18,84 грн. за кв. м загальної площі квартири/приміщення. Проте, матеріали позову не містять калькуляції вартості внеску на експлуатацію будинку у розмірі 18,84 грн.. Вартість внеску, встановленого у розмірі 18,84 грн. за 1 кв. м повинна бути економічно обґрунтованою та прозорою в усіх його складових з визначенням вартості кожної послуги. Однак позивач не надав доказів, що при збільшенні розміру внеску на експлуатацію будинку кількість (обсяг) послуг та вартість кожної з них збільшились. Тариф у розмірі 18,84 грн. за 1 кв.м внеску замість внеску у розмірі 6,28 грн. за кв. м застосовується за несплачені послуги більше ніж 2 календарних місяці та на майбутнє - за поточними нарахуваннями, є прихованими штрафними санкціями, оскільки ні обсяг послуг, ні їх вартість не збільшилися при обслуговування та експлуатації будинку. Адвокат зазначила, що законодавство не передбачає застосування такої санкції за прострочення оплати та виникнення заборгованості як «спеціальний розмір внеску». Разом з тим, нормами ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, частиною 1 постанови КМ України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період дії воєнного стану» визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Із наданого позивачем розрахунку боргу неможливо встановити за який період вона утворилася. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із вимогами про погашення боргу або її реструктуризації. В судове засідання сторони не прибули, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 48). Відповідач та її представник про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку») Судом встановлено, що 01.06.2009 року установчими зборами співвласників будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Квітень». Об`єднання зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 25.06.2009 року. Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Квітень» затверджено Статут ОСББ «Квітень» (рішення загальних зборів ОСББ «Квітень» від 22.06.2016 року) (а.с. 7-11). Згідно Статуту ОСББ «Квітень», об`єднання створено для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законом та Статутом. Рішенням Загальних зборів співвласників, що відбулися 26.12.2017 року вирішено встановити розмір внеску на експлуатацію будинку в розмірі 6,28 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири/приміщення. У разі наявності заборгованості по внесках на експлуатацію будинку понад 2 календарних місяці застосовувати у розрахунках із власниками квартир/приміщень розмір внеску, що становить 18,84 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири/приміщення. Застосовувати вказаний розмір внеску до споживачів-боржників за весь період наявності боргу по внесках на експлуатацію будинку (а.с. 6). Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 27 жовтня 2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 12). 8 вересня 2023 року відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 36). Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Протокол загальних зборів ОСББ «Квітень» від 26.12.2017 року станом на час вирішення спору по суті є дійсним. З надано позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті внесків на експлуатацію будинку станом на 31 травня 2023 року в розмірі 18255,96 грн. (а.с. 13). Доказів на спростування зазначеного розрахунку зі сторони відповідача суду не надано, як і не надано доказів про належну сплату внесків або ж погашення суми заборгованості, а тому суд приймає зазначений розрахунок, як належний доказ, який підтверджує розмір боргу відповідача перед позивачем. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - адвокат Кокарева Є.О. зазначила, що вартість внеску, встановленого у розмірі 18,84 грн. за 1 кв. м є економічно не обґрунтованою, тобто є прихованими штрафними санкціями, оскільки ні обсяг послуг, ні їх вартість не збільшилися при обслуговування та експлуатації будинку. Також вказала, що законодавство не передбачає застосування такої санкції за прострочення оплати та виникнення заборгованості як «спеціальний розмір внеску». Проте, стороною відповідача в ході розгляду справи не надано суду переконливих доказів безпідставності нарахувань позивачем заборгованості, як і відсутні докази поважності несплати відповідачем внесків на експлуатацію будинку. Твердження сторони відповідача про незаконність та необґрунтованість цих нарахувань, судом до уваги не приймаються, оскільки, вони повністю спростовуються наявними у справі доказами, та свідчать про бажання відповідача, як власника майна, уникнути від виконання передбачених законом зобов`язань по сплаті внесків. Слід вказати на те, що господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача не спростовані обґрунтування, доводи та розрахунок позивача, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань в частині сплати внесків на експлуатацію будинку. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено позовні вимоги щодо наявності у відповідача суми заборгованості по сплаті внесків на експлуатацію будинку, заперечення відповідача не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та не свідчать про відсутність підстав для примусового стягнення суми боргу, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2684 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Із матеріалів справи убачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4587/10 від 21.07.2011 (а.с. 17); ордеру серія КС № 242670 від 1 червня 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внесках на експлуатацію будинку м. 18); договору про надання правової допомоги від 1 червня 2023 року, укладеного між ОСББ «Квітень» в особі голови правління Радченка В.В. та адвокатом Нитченко І.В. (а.с. 14); акт наданих послуг від 13 червня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 1 червня 2023 року (а.с. 15), відповідно до якого адвокатом були надані послуги щодо підготовки та подання позовної заяви, загальна вартість яких становить 1500 грн; платіжної інструкції № 498 від 22 червня 2023 року про оплату гонорару у розмірі 1500 грн. (а.с. 16). Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 цс 18); від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 цс 20). Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2684 грн. (а.с. 20) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved