Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

15 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. У позовній заяві посилався на те, що земельну ділянку площею 31 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області успадкував після смерті діда [PERSON] . З інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що земельна ділянка перебуває в оренді відповідачки на підставі договору оренди землі укладеному 26 грудня 2014 року строком на 49 років. Оскільки відповідачка не виконує обов`язки по сплаті орендної плати, просив суд розірвати договір оренди землі, та стягнути неї заборгованість по орендній платі за період з 2022 по 2023 роки в розмірі 49600 грн. та суму податку з доходу фізичної особи в розмірі 9672 грн. Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року було відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 05 березня 2024 року суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник адвокат Козирєва А.В. в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали, вважали що дід позивача [PERSON] коштів за оренду земельної ділянки не отримував, а підписи в відомості та розписках є сумнівними та вчиненні не ним. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Бобко В.А. в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову зазначив, що після укладення 26 грудня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] договору оренди земельної ділянки, строком на 49 років, орендна плата була сплачена [PERSON] наперед за 16 років в загальній сумі 396\~600 грн. Оскільки на час звернення [PERSON] з позовом до суду заборгованість по орендній платі відсутня, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, за їх безпідставністю ( а.с.62-63). Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди землі (далі Договір), за яким орендодавець [PERSON] передав орендарю в строкове, платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 31.0000 га ріллі, розташовану в межах території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер 4821184800:01:000:0038. Договір укладено строком на сорок дев`ять років (а.с.125-128). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказаний договір зареєстровано 27 грудня 2014 року, номер запису про інше речове право:8290847 ( а.с.19 на звороті). За умовами договору оренди землі укладеному за життя [PERSON] з відповідачкою, а саме за п.8 - орендна плата становить 800 грн./га в грошовому виразі з врахуванням прибуткового податку громадян, вноситься орендарем в грошовій формі. Якщо орендна плата вноситься одноразово за весь період використання в повному обсязі про це свідчить відповідна розписка орендодавця. Орендна плата може вноситись щорічно, в такому випадку ведеться відомість отримання орендної плати. За п.п.9-11 Договору прибутковий податок сплачується щорічно за кожен рік використання. Обрахування розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Якщо орендна плата вноситься одноразово за весь період використання, індекс інфляції не враховується за роки, які наступають після такого розрахунку. Орендна плата вноситься не пізніше тридцять першого грудня кожного року, або (за усною домовленістю сторін) всією сумою за весь період використання, про що орендодавець надає орендареві письмові підтвердження отримання такого платежу наприклад, розписку. За пунктами 38-40 Договору, які визначають порядок зміни умов договору і припинення його дії Договір може бути розірвано за взаємною згодою сторін, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, крім випадку переходу права власності на земельну ділянку до орендаря на підставі цивільно правових угод або рішення суду. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору ( а.с.125-128). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В., 22 вересня 2023 року зареєстрованого в реєстрі за №987 [PERSON] помер [INFO] , після його смерті його рідний онук [PERSON] позивач по справі, на підставі ст.1266 ЦК України успадкував земельну ділянку розміром 31 га, кадастровий номер 4821184800:01:000:0038, надану для ведення фермерського господарства, розташовану на території Озерівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області ( а.с.17,18). Відповідно до\~статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із\~статтею 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до\~статті 409 ЦК України\~власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої\~статті 96 ЗК України\~визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною другою\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25 цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України (частина перша\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»). У пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи, а саме копій листів від 28 листопада та 29 грудня 2023 року слідує, що позивач успадкувавши земельну ділянку, повідомляв відповідачку про наміри самостійно її обробляти та направив для підписання Додаткову угоду про припинення дії договору оренди землі від 26.12.2014 року за взаємною згодою сторін, де в абзаці 2 пункту першого зазначав, що сторони підтверджують, що на момент припинення дії Договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь яких невиконаних сторонами зобов`язань, в тому числі по оплаті наданих послуг(а.с.29-39). З копії розрахункової відомості про отримання коштів орендодавцем земельної ділянки, наданої відповідачкою убачається, що [PERSON] , під підпис отримав орендну плату наперед, по 26400 грн. за кожен рік по 2029 рік включно (а.с.54). Крім цього, [PERSON] склав розписки за якими отримав: 27 лютого 2014 року і 10 липня 2014 року від [PERSON] 100000 грн. і 180000 грн. як завдаток від загальної суми 264\~000 грн., за оренду земельних ділянок площею 33 га, розташованих в межах території Озерівської сільської ради, терміном на 10 років (а.с.64-65). 28 липня 2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] 84000 грн. в рахунок орендної плати за використання земельної ділянки площею 31 га ріллі, кадастровий номер 4821184800:01:000:0038, що підтверджується копію розписки від 28 липня 2015 року, в якій [PERSON] також підтвердив, що отримав орендну плату за використання 31 га ріллі, авансом за 10 років використання, що відбулося в три етапи: 27.02.2014 року в сумі 100000 грн., 10 липня 2014 року в сумі 80000 грн. та під час складання вказаної розписки в сумі 84000 грн., а всього 264\~000 грн. (а.с.66). Крім цього, з копії розписки підписаної [PERSON] , відповідачкою та свідками [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 2015 року убачається, що орендодавець отримав від [PERSON] 132\~000 грн. в рахунок орендної плати за використання 31 га ріллі, кадастровий номер 4821184800:01:000:0038 за договором зареєстрованим 27.12. 2014 року, запис про інше речове право 8290847, за п`ять років оренди з 2024 по 2029 рік. Та підтвердив отримання ним авансу в чотири етапи, в порядку зазначеному в попередніх розписках, від відповідачки [PERSON] та її родичів в загальній сумі 396000 грн., що становить 100% орендної плати за 16 років та те, що орендар заборгованості перед ним по виплаті орендної плати за період з 2014 по 2029 роки включно не має, наступна виплата по орендній платі починається з 2030 року ( а.с.67). Оригінали перелічених вище розписок було досліджено судом під час судового розгляду. Свідок [PERSON] , суду показав, що тривалий час особисто знав [PERSON] та товаришував з ним. Його невістка [PERSON] орендувала у [PERSON] земельну ділянку в с.Озерівка. У 2014 та 2015 роках він був свідком передачі коштів за оренду земельної ділянки та підписання [PERSON] розписок про їх отримання. Йому відомо, що кошти для виплати орендної плати надавала відповідачка, яка і склала розписки. Отриманні кошти [PERSON] витрачав на власні потреби. Свідок [PERSON] суду показав, що з [PERSON] перебував у тривалих, дружніх відносинах. Його дружина [PERSON] орендувала у [PERSON] земельну ділянку, за домовленістю з останнім орендна плата йому була сплачена наперед у декілька етапів. Оскільки дружина не мала змоги самостійно їздити до нього в с.Озерівка він та його брат [PERSON] передавали [PERSON] кошти, які надавала відповідачка, а також разом з [PERSON] були свідками підписання розписок. Кошти [PERSON] мав наміри витратити на придбання будинку в смт Березнегувате, крім цього за них він купив автомобіль та лікував дружину і сина. В розписках було зазначено про оренду 33 га ріллі, з яких 31 га належали [PERSON] , а 2 га ріллі його сину, які в подальшому він викупив. Після смерті сина [PERSON] не підтримував відносини з родиною внука позивача по справі, вони не цікавились життям один одного. На листи позивача про повернення земельної ділянки та підписання додаткової угоди дружина відповіді не надавала, оскільки вважала їх безпідставними, у зв`язку з повною виплатою [PERSON] , за життя, орендної плати до 2030 року. Свідок [PERSON] суду показав, що на прохання [PERSON] , взимку і влітку 2014 року передавав [PERSON] кошти і розписки про їх отримання, за оренду земельної ділянки. А в 2015 році був свідком передачі коштів [PERSON] та підписані ним розписки. Йому відомо, що кошти в рахунок орендної плати виплачувались наперед, оскільки такими були умови орендодавця. Таким чином, суд доходить висновку що відповідачем належними і допустимими доказами доведено факти отримання [PERSON] за життя, від відповідачки орендної плати за договором оренди землі укладеним 26 грудня 2014 року, по 2029 рік включно. А позивачем вказані факти, як і доводи про неналежність [PERSON] підписів у розрахункових відомостях та розписках не спростовані, хоча це є його процесуальним обов`язком. Судом встановлено, що відповідачкою в повній мірі були виконані зобов`язання щодо сплати орендної плати [PERSON] за договором оренди землі укладеним 26.12.2014 року, підстав для розірвання вказаного договору через невиконання орендарем обов`язку по виплаті орендної плати, та систематичної її несплати, в судовому засіданні не встановлено. Оскільки орендна плата була у повному обсязі виплачена спадкодавцю по 2029 рік включно, тобто в тому числі і за 2022-2023 роки, відсутні підстави для стягнення її на користь спадкоємця [PERSON] . З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю.

Outcome: dismissed