Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

21.03.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу має неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа № 2-595/09, виданого 14 січня 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON] на дочку [PERSON] , до її повноліття. Крім того, з 21 червня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Зарічним районним судом м. Суми винесений судовий наказ № 592/13400/23 від 02.10.2023 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Починаючи стягнення з 05.09.2023. На теперішній час позивачем подана до Зарічного районного суду м. Суми позовна заява до [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та має намір з нею одружитись. [PERSON] чекає від нього дитину та перебуває на його утриманні. На сьогодні, позивач є військовослужбовцем, проходить службу в ЗСУ, у зв`язку з чим несе систематичні витрати, пов`язані із проходженням військової служби (змушений купувати для себе взуття, рукавиці, аптечку, військову форму, тощо). Тому позивач просить зменшити розмір аліментів, визначений виконавчим листом №2-595/09, який виданий 14.01.2009 року Ковпаківським районним судом м.Суми та стягувати з нього на користь відповідача аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] \~надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. При цьому, відповідно до відзиву на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа № 2-595/09, виданого 14 січня 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми, з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON] на дочку [PERSON] , до її повноліття. З 21 червня 2022 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Зарічним районним судом м. Суми винесений судовий наказ № 592/13400/23 від 02.10.2023 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Починаючи стягнення з 05.09.2023. На теперішній час [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , яка чекає від нього дитину та перебуває на його утриманні. Відповідно до Довідки Зарічного ВДВС у м.Суми про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 09.06.2022 року, у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 4 місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 103410,17 грн по виконавчому листу №2-595/09 від 14.01.2009 року. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що він є військовослужбовцем та несе систематичні витрати, пов`язані із проходженням військової служби, також на його утриманні перебуває цивільна дружина [PERSON] , яка чекає від нього дитину, Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed