Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2023 року, між [PERSON] та ТзОВ "МІЛОАН" було укладено кредитний договір №101223210. 27.10.2023 року між ТзОВ "МІЛОАН" та ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №27102023/1, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Даний договір було підписано електронним підписом відповідача, який був відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Також позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язалась вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим кредитним договором. Однак, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у передбачені договором строки. Внаслідок чого в неї виникла заборгованість в розмірі 32 815,00 грн., з яких 10 000,00 грн. - основна сума боргу, та 22 815,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи судом, причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно копії договору про споживчий кредит № 101223210 від 27.07.2023 року, між [PERSON] та ТзОВ "МІЛОАН" було укладено кредитний договір № 101223210. Згідно умов даного договору кредитодавець - ТзОВ "МІЛОАН" надало позичальнику - [PERSON] кредит в розмірі 10 000,00 грн., які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається загальним строком на 105 днів від дати надання кредиту, а саме з 27.07.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.08.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.11.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.11.2023. За користування кредитом клієнт повинен сплачувати товариству 9358,00 (відсотків) річних від суми кредиту в розрахунку 0,01% за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду (15 днів) та 3,00% за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (90 днів). Однак, незважаючи на зазначені умови договору, які відповідач добровільно погодила з кредитодавцем, підписавши такий електронним підписом, не виконала своїх обов`язків щодо повернення основної суми кредитних коштів, а також не сплачувала відсотки за користування такими коштами в строки, передбачені договорами. В результаті цього у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 32 815,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 815,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З копії договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, судом встановлено, що ТзОВ "МІЛОАН" відступило право грошової вимоги за кредитним договором № 101223210 від 27.07.2023 року до боржника [PERSON] - ТзОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", за яким первісним кредитодавцем є ТзОВ "МІЛОАН". Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , в сумі 32 815,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 815,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам вищевказаних договорів відповідач свої кредитні зобов`язання не виконала. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційних сайтах вищевказаних фінансових установ та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач за кредитним договором № 101223210 від 27.07.2023 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному в розмірі 32 815,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 815,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved