Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16046,25 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 78566438. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.07.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 16046,25 грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10546,25 грн сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за пенею. Позивач вказує, що з моменту отримання права вимоги ним не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, проте заборгованість, що виникла у відповідача у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у загальній сумі, що становить 16046,25 грн має бути погашена. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позові просив в разі неявки відповідача розглядати справу за відсутності представника банку; не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Також в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа (ухвали про відкриття провадження) на адресу позивача від 06.03.2024. Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення 01.08.2024; відзиву на позов та заяви будь-якого змісту на адресу суду не надходило. На підставі положень статей 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31.01.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 78566438, відповідно до умов якого товариство надає клієнту позику у розмірі 2250 грн, строком на 30 днів, тобто до 02.03.2023, з процентною ставкою (базова) / день - 2,5% та за понадстрокове користування позикою (її частиною) на день з процентною ставкою - 2,70%. Вказаний договір був підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 1оDGKxOR5k. Відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом було підписано також додаток 1 до вказаного договору, в якому погоджено графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту, яка становить 3937,50 грн з урахуванням суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Додатковою угодою №78566438 до договору позики позикодавець збільшив суму наданої позичальнику позики з 2250 грн на 3250 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5500 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 7456,25 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до п.1.3. Договору та викласти його у наступній редакції: «1.3. клієнт зобов"язується протягом 10 робочих дні з дати відступлення права вимоги за Договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення прав вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». 26.07.2023 укладено додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно якої сторони уклали цю угоду про наступне: «Загальна сума прав вимоги, що відступається згідно Реєстру Боржників № 8 від 26.07.2023 становить грн. В якості ціни продажу згідно Реєстру Боржників № 8 від 26.07.2023 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 7% від основної суми заборговності (тіло кредиту), що становить грн». Як вбачається з доданої до позову копії примірника Додаткової угоди № 9 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, у ньому не відображена сума вартості прав вимоги та ціна продажу за договором, оскільки при виготовленні позивачем ксерокопії, ця інформація була ним прихована. 26.07.2023 сторони договору факторингу підписали акт прийому - передачі реєстру боржників №8 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників № 8 кількістю 6178, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає грн., яка також позивачем прихована. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №8 від 26.07.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16046,25 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №78566438 від 31.01.2023, станом на 31.12.2023 заборгованість боржником [PERSON] за період з 26.07.2023 по 31.12.2023 не погашена та складає 16046,25 грн. Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Щодо переходу прав вимоги, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», судом встановлено наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що Договір позики № 78566438 був укладений між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] 31.01.2023. Натомість договір факторингу №14/06/2021, за яким ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ "ФК" Європейська агенція з повернення боргів", який був укладений 14.06.2021, майже за два роки до укладання Договору позики між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] . Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] . Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ "ФК" Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договору факторингу від 14.06.2021. Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за Договорм позики № 78566438 від 31.01.2023. Крім цього, позивачем не було надано доказів сплати грошових коштів за відступлення права вимоги за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не довело порушення його прав [PERSON] та наявність права звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договорм позики № 78566438 від 31.01.2023, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed