Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,39 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт на право власності на землю серії Р1 № 475909, кадастровий номер 5122081300:01:002:0281). Позові вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,39 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на землю серії Р1 № 475909, кадастровий номер 5122081300:01:002:0281. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2011 року, виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 01.01.2003 року, посвідченого секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 100, [PERSON] належний їй на праві особистої власності сертифікат серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльської райдержадміністрацією 03 жовтня 1996 року, право на земельний пай із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Дружба», села Каланчак Ізмаїльського району в розмірі 3,84 в умовних кадастрових гектарах, майновий пай в розмірі 3143пайового фонду майна КСВП «Дружба» села Каланчак Ізмаїльського району заповіла [PERSON] . Згідно заповіту від 14.11.2005 року, посвідченого секретарем Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за 196, [PERSON] належну їй на праві особистої власності всю частину житлового будинку з надвірними спорудами, земельною ділянкою, розташовану в [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] відноситьземельна ділянка площею 3,39 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на землю серії Р1 № 475909, кадастровий номер 5122081300:01:002:0281. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного станку громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00044201121 від 23.03.2024 року, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2024 року, повторно виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.10.2010 року, повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.07.1993 року, виданого Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями за законом першої черги пілся смерті [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В свою чергу, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.09.2011 року за 148, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved