Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.10.2016 року на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області перебувала [PERSON] та отримувала пенсію за вислугу років, яка була призначена їй Роздільнянським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області як працівнику охорони здоров`я згідно зі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788. В листопаді 2022 року при опрацюванні списків працюючих пенсіонерів по о/р [NUMBER] була виявлена переплата пенсії у [PERSON] в сумі 26448,39 грн за період з 13.12.2021 року по 30.11.2022 року, яка виникла в зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на вислугу років. Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] 13.12.2021 року була прийнята на посаду медичної сестри, про що вона повідомила 23.12.2021 року, подавши відповідну заяву до відділу обслуговування громадян №16 м.Роздільна. Однак виплату пенсії своєчасно не було припинено та [PERSON] продовжувала отримувати щомісяця пенсійні виплати, які їй не належали. Згідно зі ст.50 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті добровільно чи в судовому порядку. 25.11.2022 року [PERSON] було направлено повідомлення щодо виникнення переплати і відповідачка визнала наявність переплати та зобов`язалася сплачувати з грудня 2022 року по 1500 грн щомісячно до повного погашення переплати, повернувши в такий спосіб 16500 грн. 19.10.2023\~року відповідачка\~відмовилась повертати\~кошти в\~розмірі 9948,39\~грн. На цей час переплата пенсії не відшкодована, всі наявні засоби досудового врегулювання спору вичерпано. На підставі ст.1212 ЦК України просили дані кошти стягнути з неї в примусовому порядку, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.02.2024 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача - ГУ ПФУ України в Одеській області в призначене судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена заздалегідь належним чином, отримала в суді копію позовної заяви та доданих до неї документів, а також судову повістку, про поважні причини неявки суд не повідомляла. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача та його представника, які своєчасно і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З 10.10.2016 року на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області перебувала [PERSON] та отримувала пенсію за вислугу років, яка була призначена їй Роздільнянським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області як працівнику охорони здоров`я згідно зі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788.(а.с.12) В листопаді 2022 року при опрацюванні списків працюючих пенсіонерів по о/р [NUMBER] була виявлена переплата пенсії у [PERSON] в сумі 26448,39 грн за період з 13.12.2021 року по 30.11.2022 року, яка виникла в зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на вислугу років. (а.с.15) Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] 13.12.2021 року була прийнята на посаду медичної сестри, про вона повідомила 23.12.2021 року, подавши відповідну заяву до відділу обслуговування громадян №16 м.Роздільна.(а.с.10) Однак виплату пенсії своєчасно не було припинено та [PERSON] продовжувала отримувати щомісяця пенсійні виплати, які їй не належали. 25.11.2022 року за вих. №1500-0504-8/122609 [PERSON] було направлено повідомлення щодо виникнення переплати в розмірі 26443,39 грн.(а.с.16) Відповідачка визнала наявність переплати та зобов`язалася сплачувати з грудня 2022 року по 1500 грн щомісячно до повного погашення, повернувши в такий спосіб 16500 грн.(а.с.20) Далі, 19.10.2023 року до Головного управління надійшла заява [PERSON] , відповідно до змісту якої остання відмовилася від подальшого повернення отриманих коштів, мотивуючи свою заяву тим, що вона своєчасно повідомила пенсійний фонд про працевлаштування, а відтак ніяких винних дій не допустила, а тому не повинна повертати отримані кошти.(а.с.21) Нормативно-правове обгрунтування та висновки суду. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Стаття 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказує на те, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно з ч. 1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Також відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ч.4 ст.263ЦПК України, має враховуватися судом. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15. Мотиви та висновки суду. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку зібраним доказам в цілому, так і кожному доказу, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову. Висновок суду обгрунтовується наступним. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 7 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсія за вислугу років призначається лише за умови залишення роботи, яка дає право на таку пенсію. Якщо пенсіонер, якому призначено пенсію за вислугу років, у подальшому влаштовується на роботу, що дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії призупиняється на весь час роботи. Тобто особа, якій призначено пенсію за вислугу років не має права працювати на посадах у закладах і установах, зазначених у всіх розділах Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (розділ 1 Освіта, розділ 2 Охорона здоров`я та розділ 3 Соціальний захист). Про дату працевлаштування, звільнення або припинення реєстрації підприємницької діяльності пенсіонери повідомляють органи ПФУ виключно шляхом подання заяви та документів, що засвідчують відповідні відомості (наказу або розпорядження про прийняття/звільнення з роботи, трудової книжки із записом про працевлаштування/звільнення, цивільно-правового договору тощо). Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] , влаштувавшись на роботу в заклад охорони здоров`я, повідомила орган пенсійного фонду про працевлаштування у встановлений законодавством спосіб, подавши заяву. Відтак, [PERSON] була обізнана про те, що необхідно подати заяву щодо працевлаштування і їй не буде виплачуватися пенсія за період роботи на зазначеній посаді в закладі охорони здоров`я. Між тим, після подачі заяви вона отримувала пенсію на протязі року з 13.12.2021 року по 30.11.2022 року, тобто має місце тривалий проміжок часу отримання пенсії в незаконний спосіб. Пенсія є\~щомісячним періодичним\~платежем,\~а тому\~в будь-якому\~разі її\~розмір відомий\~особі,\~яка її\~отримує,\~тобто [PERSON] \~мала реальну,\~об`єктивну\~можливість виявити\~на протязі\~року належну\~зацікавленість та\~вчинити активні\~дії з\~метою повідомлення\~державного органу\~про отримання\~пенсії в\~неналежний спосіб,\~що в\~свою чергу\~ суд також розцінює як зловживання з боку відповідача. Тому суд вважає, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 9948,39 грн, а також на підставі ст.141 ЦПК України понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. На підставі \~ст.\~81, 89, 141, 259,\~263- 265, 268 \~ЦПК України,\~суд

Outcome: approved