Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Озернянської сільської\~ради ТГ\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, позов визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 58. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] ; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1200 га кадастровий номер 6122686700:02:002:0250, яка розташована в с.Озерна, Зборівський район, Тернопільська область, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 926358 від 23 грудня 2010 року; на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.2500 га кадастровий номер 6122686700:02:002:0249, яка розташована в с.Озерна, Зборівський район, Тернопільська область, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 926357 від 23 грудня 2010 року. Дружина спадкодавця мати позивача [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 14, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06 лютого 2024 року, виданим виконавчим комітетом Озернянської сільської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області. [PERSON] 02 березня 2018 року склав заповіт посвідчений секретарем Озернянської сільської ради Зборівського району\~Тернопільської областіта\~зареєстрований в\~реєстрі за номером 36, згідно умов якого, все належне йому майно заповів позивачу [PERSON] , який спадщину прийняв. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] не оформив право власності на житловий будинок та земельні ділянки, а саме не зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та в Державному\~земельному кадастрі\~спірні земельні\~ділянки, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном, що належало спадкодавцю [PERSON] , оскільки немає правовстановлюючих документів, що підтверджують його право власності, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), тобто вимоги позивача\~ґрунтуються на\~законі.Крім цього, враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved