Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] у березні 2024 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за період з вересня 2021 року до дати його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з 17.05.1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей, а саме повнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . У січні 2019 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14.01.2019 року. Після розірвання шлюбу, у 2021 року між нею та [PERSON] налагодились відносини, і починаючи з вересня 2021 року вони знову почали проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вести спільний бюджет, піклуватись одне про одного, здійснювати права та обов`язки подружжя. У серпні 2022 року [PERSON] був призваний до Збройних Сил України з метою забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. [INFO] під час виконання військового обов`язку [PERSON] загинув. Встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно заявниці з метою отримання певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] , [INFO] , у період з вересня 2021 року до дня його смерті [INFO] . Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року відкрито окреме провадження у справі, залучено в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України. 01.05.2024 року від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. надійшли письмові пояснення, в яких представник заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] , посилаючись на те, що вказана справа не підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю обумовлена тим, що заявник має намір звернутися за призначенням одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. Отже, вбачається спір про право щодо призначення та здійснення їй виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вирішення якої не належить до цивільної юрисдикції, а віднесено до адміністративної юрисдикції. Окрім того, зазначала, що заявницею не доведено факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу належними та допустимими доказами. Просила суд залишити заяву [PERSON] без розгляду. Ухвалою суду від 26 червня 2024 року до участі у справі залучено заінтересованих осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Бризгалова А.І. заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з підстав викладених у заяві. Крім того заявиця [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила що з 17.05.1997 року по січень 2019 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після розірвання шлюбу, з лютого 2019 року і по вересень 2021 року вона з [PERSON] разом не проживали, проте продовжували спілкуватись. З вересня 2021 року почали знову спільно проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вести спільний бюджет, піклуватись один про одного, здійснювати права та обов`язки подружжя. Загалом вони з [PERSON] прожили у шлюбі 22 роки. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] на неодноразово призначені судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання письмових пояснень не скористався. В судовому засіданні 26.06.2024 року представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] , з підстав викладених у її письмових поясненнях. В судовому засіданні 23.08.2024 року представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матієнко О.Б. не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю загиблого [PERSON] . Їй відомо, що між її сином [PERSON] та невісткою [PERSON] був розірваний шлюб. Через деякий час, у 2021 році вони відновили свої шлюбні стосунки, знову почали проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Крім того повідомила суду, про те що немає жодних претензій до заявниці щодо отримання нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою заявниці [PERSON] та загиблого [PERSON] . Її батьки були розлучені. А з вересня 2021 року відновили свої стосунки та знову почали проживали разом, на що вона відреагувала позитивно. Вона з ними та з молодшою сестрою проживала разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Батько забезпечував її та родину, оплачував навчання, спільний відпочинок, купував продукти. Пояснила суду про те, що ініціатором відновлення стосунків був саме її батько [PERSON] . Із заявницею не має жодного спору про право, в тому числі, щодо отримання одноразової грошової допомоги. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює консьєржем у будинку [ADDRESS] з 2020 року з графіком роботи 2 на 4, а з 2022 року з графіком роботи 2 на 2. Сім`ю [PERSON] вона знає добре та завжди сприймала заявницю та загиблого [PERSON] як одну родину. На її думку в них були добрі сімейні стосунки, зранку вони разом виходили з дому, їздили за продуктами, на відпочинок, та в інших справах. Вважала, що заявниця та покійний [PERSON] проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство та разом виховували двох доньок. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає у будинку [ADDRESS] . Заявницю та померлого [PERSON] він знає з 2002 року, його стосунки з сім`єю [PERSON] обмежувались простими вітаннями. Безпосередньо із заявницею [PERSON] свідок спілкувався по-сусідські, а з [PERSON] в нього були більш дружні стосунки. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України він, разом з [PERSON] організовували чергування в будинку, за вищезазначеною адресою, з метою захисту від грабіжників та мародерів. Вказав, що [PERSON] був зразковим батьком, любив своїх дітей, жодного разу не бачив його в алкогольному чи наркотичному сп`янінні. Про смерть [PERSON] дізнався від заявниці. Зазначив, що завжди позиціонував [PERSON] та [PERSON] як одну сім`ю, вони мали відносини, притаманні подружжю, вели спільне господарство, спільно займались благоустроєм житла, мали спільний побут. У суду немає сумнівів в істинності фактів, які повідомили свідки, так як вони співвідносяться з іншими доказами, встановленими по справі. Суд не вбачає будь-якої зацікавленості свідків у результатах розгляду справи. Заслухавши заявницю та її представника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Отже, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 21 - 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки загиблого (померлого) військовослужбовця. Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 Постанови Кабінет Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Згідно з приписами ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у неї як дружини загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги, та інших пільг та гарантій, що передбачені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у зв`язку зі смертю військовослужбовця. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18). Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 643/6799/17). Отже, умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з 17.05.1997 року до 14.01.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.01.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва Україна, актовий запис №281 (а.с. 6, 11). Від шлюбу вони мають дітей, а саме повнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №683 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1286 (а.с. 8). [PERSON] загинув [INFO] в с. Роботине Пологівського району Запорізької області, під час ведення бойових дій, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №15682 (а.с. 13). [PERSON] проходив службу у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з наказу військової часини [NUMBER] від 27.09.2022 року № 177, у відповідності до якого [PERSON] було призначено навідником 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 аеромобільного батальйону, ВОС-101281Д (а.с. 14). Згідно витягу з наказу Військової частини [NUMBER] від 28.09.2022 № 178, [PERSON] вибув з пункту постійної дислокації з метою виконання бойового завдання військового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (а.с. 15). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 03.11.2023 № 1/3896/г про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдат [PERSON] в період з 28.09.2022 по 31.01.2023, з 11.03.2023 по 15.04.2023 та з 10.08.2023 по 31.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Білогірка Херсонської області, Мар`їнка Донецької області, Роботине Запорізької області (а.с. 16). У відповідності до акту засвідчення факту спільного проживання однією сім`єю б/н від 07.02.2024 року, підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та засвідченого начальником ЖЕД-202 В.Дідренц, заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2021 року по серпень 2023 року (а.с 135). [PERSON] , яка є донькою заявниці та лого [PERSON] , в заяві, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М. за реєстровим №14680, вказала, що відмовляється від виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000,00 млн. грн., яка підлягає виплаті згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 Постанови, та яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», внаслідок загибелі військовослужбовця, солдата [PERSON] (а.с. 195). У відповідності до вищевказаних вимог, заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу надано низку доказів, які у повному обсязі підтверджують обставини спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] у період з вересня 2021 року по серпень 2023 року. Заявниця та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували підтримувати сімейні стосунки, що підтверджується фотокопіями листування у мобільних застосунках (месенджерах). Крім того [PERSON] та [PERSON] підтримували один одного фінансово. Так [PERSON] , як голова сім`ї забезпечував родину, що також підтверджується виписками по картковому рахунку заявниці за періоди з 02.12.2022 року по 30.05.2023 року, з 19.05.2022 по 24.05.2022, з 27.07.2022 по 01.08.2022, з 22.08.2023 по 06.09.2023, з 08.09.2022 по 11.09.2022, з 20.01.2023 по 23.01.2023, 17.05.2023, 08.06.2023 по 14.06.2023, з 29.07.2023 по 03.08.2023, 07.04.2022 по 10.04.2022 на який надходили кошти від [PERSON] на утримання сім`ї (а.с. 27-40). В свою чергу [PERSON] оплачувала штрафи, накладені на [PERSON] внаслідок порушення ПДР, також спільними зусиллями вони збирали кошти на придбання [PERSON] речей, необхідних для виконання військового обов`язку, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 21-26, 87, 89). Надані суду докази підтверджують факт виникнення між [PERSON] та [PERSON] взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі, за спільні кошти та свідчать про те, що що заявниця та [PERSON] до дати його загибелі, підтримували зв`язок, піклувались один про одного, допомагали матеріально один одному. Крім того, факт проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю підтверджується сімейними фотознімками та відео, які знаходяться на флеш-накопичувачі та які були дослідженні в судовому засіданні (а.с. 139а, том 1). Метою встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] є підтвердження соціального статусу для оформлення допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Отже, встановлення даного факту матиме юридичні наслідки для [PERSON] , оскільки від його встановлення залежить виникнення її прав та обов`язків. Іншого порядку, крім судового, для встановлення цього факту чинне законодавство не передбачає. Посилання представника Міністерства оборони щодо відмови у задоволенні заяви у зв`язку з наявністю спору про право суд до уваги не приймає, оскільки найближчі відомі родичі лого - мати та діти були залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб та заперечили факт існування між ними та заявницею спору про право щодо виплати одноразової грошової допомоги чи інших пільг. У постанові від 18 січня 2024 року в справі 560/17953/21, предметом якої була заява про встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які було викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, щодо неналежності спорів про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Окрім наведеного Велика Палата Верховного Суду виснувала, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження. Отже, між [PERSON] та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 вказано, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, а відтак судом відхиляються посилання Міністерства оборони на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 290/289/22-ц, від 23.05.2022 року у справі № 539/4118/19, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 287/167/18-ц. Вищезазначені докази у їх сукупності, дають можливість зробити висновок щодо доведеності факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з вересня 2021 року до дати смерті [PERSON] , тобто до [INFO] . З огляду на викладене, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved