Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12.01.2021 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних). У зв`язку з порушенням умов договору станом на 07.01.2024 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 108 425,34 грн, яка складається з: 108 425,34 грн\~- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 108 425,34 грн та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. 29.05.2024 року до суду від представника відповідачка надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів, пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також анкета-заява, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, а також не визначає строк кредитування. Інших доказів щодо наявності у відповідача обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано. Водночас, позивач видав відповідачу кредитну картку, строком дії до вересня 2024 р., отже, строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується у 2024 році. Оскільки позивачем не доведена наявність обов`язку відповідача повертати кредит частинами, а строк кредитування закінчується у 2024 р., то у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі на цей час є взагалі передчасною та задоволенню не підлягає. Просить відмовити АТ «Універсал Банк» у задоволенні позовних вимог повністю. 26.06.2024 року до суду від представника позивач надійшли письмові пояснення в яких вказує, що присутні правові підстави для стягнення заборгованості з боржника у повному обсязі відповідно до анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою «Monobank». Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача направив заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 12.01.2021 року відповідач звернулася до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконав представник банку. Згідно з наданих суду довідок, банк відкрив на ім`я [PERSON] картковий рахунок, видав картку, на яку первісно встановив кредитний ліміт в розмірі 15\~000,00 грн, який в подальшому збільшувався. Наведені обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку, довідками про наявність рахунку та розмір кредитного ліміту, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Відповідач не заперечувала проти факту звернення до Банку з анкетою-заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами. Відповідач користувалася коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за договором, яка станом на 07.01.2024 року становить 108 425,34 грн., і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Із дослідженого розрахунку заборгованості вбачається вирахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, а саме 37,2%. При ухваленні рішення судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені». Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В обґрунтування позовних вимог, банк додав до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», паспорт споживчого кредиту «Чорної картки» «Monobank». Вказаними документами визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань. Проте, надані суду документи не містять підпису відповідача і матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови з додатками є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи 12.01.2021 року анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20. Підписана сторонами анкета заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З виписки про рух коштів по картці та розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідачки відсотки за користування кредитом. Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідачки в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з її карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідачки підлягає сума саме неповернутих коштів. З наданих позивачем документів (виписки про рух коштів по картці, розрахунку заборгованості), судом встановлено, що з рахунку [PERSON] списано відсотків на загальну суму 41\~815,35 грн. Таким чином позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 66\~609,99 грн (108\~425,34 грн \~41 815,35 грн), яка становить неповернуті кредитні кошти. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає, що відповідач фактично отримала та використовувала кошти надані банком, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,

Outcome: partial