Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

28.06.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулося ТОВ «Коллект Центр» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №102284594 від 18.09.2021 року у розмірі 20559,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №102284594. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з ведення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та а інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої у подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами договору та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №29-12/2021-45, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором №102284594. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір №1003/2023/01, відповідно до якого позивач набув права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за договором №102284594. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому станом на день формування позовної заяви сума заборгованості становить 20\~559,00 грн, з яких: заборгованість за основним за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) 3000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17559,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити судове засідання без участі представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 18.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №102284594. Відповідно до п. 1 кредитного договору ТОВ «Мілоан» надає позичальнику кредит, а позичальник його отримує на наступних умовах: сума кредиту 3000,00 грн, кредит надається загальним строком 30 днів з 18.09.2021 року; термін повернення кредиту в сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 18.10.2021 року. Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 0,00 грн. Згідно п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 9,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказану в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний у п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою), визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику на картковий рахунок. Згідно п. 6.1 цей кредитний договір укладається в елеронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що творений в інформаційно комунікаційний системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби. розміщенні в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства на укладення кредитного договору (офаерта). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно цифрову послідовність ) для підписання цього кредитного договору. (п. 6.2 договору). До вказаного кредитного договору надано копію Графіку платежів за договором (додаток №1), Паспорт споживчого кредиту №102052939 (додаток №2 до договору), копію анкети заяви на кредит №102284594, копію довідки про ідентифікацію від 18.09.2021 року. Згідно копії платіжного доручення 32619944 від 18.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахував грошові кошти у розмірі 3000,00 грн на рахунок [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 102284594. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102284594 ТОВ «Мілоан», за період з 18.09.2021 року по 29.12.2021 року сума простроченого тіла кредиту складає 3000,00 грн, розмір прострочених відсотків складає 9009,00 грн. Відповідно до розрахунку складеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року, заборгованість по основній сумі кредиту складає 3000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 9009,00 грн, нараховані відсотки за договором 8550,00 грн. Відповідно до копії Графіку платежів до договору про надання кредиту №102284594 відповідач повинен повернути суму кредиту у розмірі 3000,00 грн, сплатити відсотки у розмірі 9,00 грн, а всього 3009,00 грн. 29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-12/2021-45. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №2773917902 у сумі 12009,00 грн ( тіло кредиту 3000,00 грн, відсотки 9009,00 грн). 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №10-03/2023/01. Відповідно до копії Реєстру боржників до договору факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2023 позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором №2773917902 у сумі 20559,00 грн ( тіло кредиту 3000,00 грн, відсотки 17559,00 грн). Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~ст. 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За статтями 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №102284594 станом на 29.12.2021 року, здійсненим первісним кредитором ТОВ «Міолан», сума заборгованості складала 12009,00 грн, з яких 3000,00 грн прострочене тіло кредиту, 9009,00 грн прострочені проценти (а. с. 14-15). Згідно розрахунку, здійсненого ТОВ «Вердикт Капітал» (а. с. 16), останній здійснив нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 8550,0 грн. Проте фактично вказаний розрахунок містить лише зазначення вказаної суми без зазначення періоду нарахування відсотків, розміру відсоткової ставки, та належного розрахунку вказаної суми. Крім того, позовна заява також не містить обґрунтування підстав нарахування вказаних відсотків ТОВ «Вердикт Капітал». Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 12009,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий й збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0442380124 від 21.06.2024 року. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1768,73 грн. 07.06.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським бюро «Лігал Ассістанс» було укладено договір №07-06/2024 про надання правової допомоги. Відповідно до п. 2.1 адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги. приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Відповідно до п. 4.1 договору вартість послуг узгоджується у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 568 та акту про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 року позивачем було отримано наступні послуги: усна консультація, 2 години, вартість 3000,00 грн, складання позовної заяви, 2 години - 6000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені не в повному обсязі, суд вважає, що понесені витрати позивачем на правову допомогу також підлягають зменшенню пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial