Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] в особі адвоката Микитишин О.М., звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] , в якому просив суд: -Стягнути зі страхової компанії на свою користь 36 283,77 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та 3 800,00 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку; -Стягнути з [PERSON] на свою користь 16 708,64 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позовна заява обґрунтована наступним. 21.05.2023 о 21-20 год по [ADDRESS] [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києві від 10.08.2023, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.10.2023, у справі № 760/11858/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на умовах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом № 210907425, ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну становить - 160 000,00 грн, франшиза - 2 000,00 грн. Майнові ризики [PERSON] , пов`язані з володінням транспортним засобом «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані за договором КАСКО у ПрАТ «СК «Вусо». Після отримання у ПрАТ «СК «Вусо» відмови у виплаті страхового відшкодування, позивач звернувся до страхової компанії винуватця - ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування. «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] . Листом від 09.10.2023 за № 10878813980/2, ПрАТ «СК «Уніка» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до наданої інформації ПрАТ «СК «Вусо» за пошкоджений автомобіль було сплачено страхове відшкодування по договору КАСКО. Відповідно до листа від 15.01.2024 за № 15/24 у відповідь на адвокатський запит адвоката Кусіді А.М., страховик за договором КАСКО - ПрАТ «СК «Вусо» повідомило, що ним не надавалася інформація чи документи на запит ПрАТ «СК «Уніка» щодо виплати страхового відшкодування після ДТП від 21.05.2023. Таким чином, ПрАТ «СК «Уніка» безпідставно відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Згідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , за № 178/02-24, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] на замовлення [PERSON] 04.03.2024, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, становить 52 992,41 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 38 283,77 грн. За складання вказаного Звіту [PERSON] сплатив 3 800,00 грн. Таким чином, позивач вважає що мають місце правові підстави для стягнення з ПрАТ «СК «Уніка» в якості відшкодування майнової шкоди 36 283,77 грн (38 283,77 грн, вартість матеріального збитку - 2 000,00 грн, розмір франшизи), а також 3 800,00 грн на проведення оцінки вартості матеріального збитку. З [PERSON] , як з винної особи, підлягає стягненню 16 708,64 грн (52 992,41 грн - 36 283,77 грн). Ухвалою від 18.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 15.05.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника ПрАТ «СК «Уніка», в кому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення щодо позовну обґрунтовані тим, що 31.05.2023 від ПрАТ «СК «Вусо» надійшла заява на виплату страхового відшкодування на суму 26 844,90 грн. Заявник посилався на те, що 21.05.2023 сталася ДТП за участю автомобіля «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На підставі того, що ПрАТ «СК «Вусо» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 26 844,90 грн, відповідач прийняв рішення сплатити на користь ПрАТ «СК «Вусо» страхове відшкодування на суму 23 295,99 грн, про що складено страховий акт № 10878813980/1 та кошти були перераховані на користь ПрАТ «СК «Вусо». Задоволення позову призведе до подвійного відшкодування шкоди за одним і тим самим випадком, що суперечитиме загальним принципам відшкодування шкоди. Наданий позивачем звіт відповідач вважає неналежним доказом, оскільки його було виготовлено 04.03.2024, тобто майже через рік після ДТП, при цьому транспортний засіб, ймовірно, продовжував експлуатуватися, тож результати такої оцінки не є інформативні для даного спору. На огляд не було запрошено зацікавлених осіб. У заяві на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Вусо» позивач зазначав, що кошти просить перерахувати на станцію технічного обслуговування, при цьому у позові не вказує чи був автомобіль відремонтований на СТО та заперечує отримання коштів від ПрАТ «СК «Вусо». Також представник відповідача зазначив, що 22.05.2023 представником ПрАТ «СК «Вусо» був складений протокол огляду транспортного засобу, який підписаний позивачем. Жодних претензій чи зауважень до проведеного огляду позивач не пред`являв і своїм підписом підтвердив його правильність, повноту і належну фіксацію результатів. 20.05.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому посилався на те, що обставини, викладені у відзиві, не були відомі позивачеві на момент подання позову, жодних страхових виплат позивач від ПрАТ «СК «Вусо» не отримував, а тому наполягає на задоволенні позовних вимог. 21.05.2024 представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 14.06.2024 задоволено клопотання, витребувано у Приватного акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» копії усіх матеріалів страхової справи по факту пошкодження застрахованого за договором КАСКО транспортного засобу марки KIA RIO, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , в ДТП, яка мала місце 21.05.2023 о 21:20 год. у м. Києві по вул. Василя Чумака, 7, та всіх документів, пов`язаних із виплатою страхового відшкодуванням за договором КАСКО, листування між ПАТ «СК «Вусо», ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] . Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо». 25.06.2024 до суду від ПрАТ «СК «Вусо» на виконання ухвали надійшли копії матеріалів страхової справи. 12.07.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 21.05.2023 о 21-20 год по вул. В.Чумака, 7 в м. Києві [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києві від 10.08.2023, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.10.2023, у справі № 760/11858/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає додатковому доведенню. Майнові ризики [PERSON] , пов`язані з володінням транспортним засобом «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані за договором КАСКО у ПрАТ «СК «Вусо». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на умовах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом № 210907425, ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну становить - 160 000,00 грн, франшиза - 2 000,00 грн. 22.05.2023 оцінювачем ПрАТ «СК «Вусо», за участі [PERSON] , було проведено огляд автомобіля «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , про що складено відповідний Акт огляду ТЗ - заяву на виплату, який підписаний [PERSON] ПрАТ «СК «Вусо» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, який становить 26 844,90 грн. та складено Страховий акт № 2296508-1 про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 844,90 грн. за пошкодження застрахованого автомобіля «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] . 25.05.2023 вказана сума була перерахована ПрАТ «СК «Вусо» на банківський рахунок ТОВ «Едем-Карпейтн» для здійснення ремонту автомобіля. 31.05.2023 ПрАТ «СК «Вусо» звернулося із заявою до ПрАТ «СК «Уніка» на виплату страхового відшкодування у розмірі 26 844,90 грн. 05.06.2023 ПрАТ «СК «Уніка» виплатила ПрАТ «СК «Вусо» суму страхового відшкодування у розмірі 23 295,99 грн на підставі Страхового акту/наказу № 10878813980/1. Однак в подальшому, ПрАТ «СК «Вусо» було встановлено, що автомобіль «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , використовувався в таксі, у зв`язку з чим 29.06.2023 [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, прийнято рішення про повернення сплачених на рахунок ТОВ «Едем-Карпейтн» коштів. Також, як зазначено у відповіді ПрАТ «СК «Вусо» на адвокатський запит адвоката позивача, було прийнято рішення про повернення ПрАТ «СК «Уніка» грошових коштів у розмірі 23 295,99 грн, сплачених на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 31.05.2023. 09.10.2023 ПрАТ «СК «Уніка» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Вусо» було сплачено страхове відшкодування по договору КАСКО. Згідно до Звіту від 04.03.2024 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , за № 178/02-24, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] на замовлення [PERSON] 04.03.2024, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, становить 52 992,41 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 38 283,77 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Водночас, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №369/3461/17 від 09 жовтня 2019 року відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказано, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. З огляду на встановлені обставини, скільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в повній мірі, суд дійшов висновку, що саме з ПрАТ «СК «Уніка» підлягає стягненню заподіяна позивачеві внаслідок ДТП шкода, оскільки розмір заявлених позивачем вимог не перевищує ліміту відповідальності [PERSON] за полісом, який становить 160 000,00 грн, франшиза - 2 000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що автомобіль засобом «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачеві, був відремонтований, та розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди. Що стосується розміру страхового відшкодування, то суд виходить з розрахунку страхового відшкодування, здійсненого ПрАТ «СК «Вусо» безпосередньо після ДТП. Поданий позивачем Звіт від 04.03.2024 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER] , за № 178/02-24, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] , суд не приймає як належний доказ розміру заподіяної позивачеві шкоди, оскільки вказаний Звіт був складений майже через рік після ДТП, і як вбачається з матеріалів справи, після ДТП автомобіль експлуатувався. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] підлягають стягненню 26 844,90 грн страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, які становлять 572,53 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial