Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту -Позивач) звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі по тексту - Відповідач) із позовною заявою, у якій просила суд повернути кошти, стягнені відповідачем безпідставно з неї з 15.06.2023 року у розмірі 3 872, 28 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо розпорядження банком коштами клієнта [PERSON] та повернути безпідставно набуті банком кошти у розмірі 3872, 28 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з її рахунку, відкритого 30.05.2023 року у АТ КБ «Приватбанк», починаючи з 15.06.2023 року банк періодично стягує кошти, які на нього надходять, 15.06.2023 року - 1400 грн., 18.06.2023 року - 4,00 грн., 30.06.2023 року, - 2440, 98 грн., 05.07.2023 року, - 27, 30 грн. Позивач зазначає, що щодо неї немає судових рішень та не відкрито виконавчих проваджень про стягнення будь-яких заборгованостей. За таких обставин, позивач вважає дії банку незаконними та просить повернути безпідставно набуті кошти. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. 27.06.2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк», в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач, з метою отримання банківських послуг, отримав кредитну картку «Кредитка Універсальна» № [NUMBER] . В подальшому 30.05.2023 року позивачу було видано картку для виплат, як зазначив представник, всі договори, окрім анкети і умов, були підписані позивачем шляхом використання свого простого електронного цифрового підпису, шляхом накладання підпису стілусом на планшеті, цим самим клієнт уповноважив банк в подальшому підписувати платіжні інструкції на «Автоплатежі» від імені платника. Разом з тим, зазначив, що позивачем не доведено що відповідно до положення ст. 1212 ЦК України, відповідач набув або зберіг його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). Тому такий спосіб захисту є неналежним. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як зазначив представник відповідача і не заперечує позивач, 30.05.2023 року позивачу було видано картку для виплат. Шляхом узгодження та підписання умов надання банківських послуг від 30.05.2023 року, сторони домовились, що відповідно до п. 9.5.4 Умов Сторони узгодили, що підписуючи цей договір, клієнт надає банку згоду на виконання кредитових та дебетових переказів шляхом виконання банком відповідних платіжних інструкцій на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 9.5.5 Умов по дебетовим переказам згода клієнта на виконання банком платіжних операцій, пов`язаних між собою спільними ознаками, зі сплати комісійної винагороди за послуги банку, виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь банку, надається шляхом підписання цього договору та у подальшому не потребує надання згоди на проведення таких операцій. Сплата клієнтом комісійної винагороди банку за цим договором здійснюється шляхом ініціювання банком дебетового переказу. Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт надає згоду на проведення банком дебетового переказу по сплаті комісійної винагороди банку з усіх поточних рахунків клієнта, відкритих в банку, а також тих, що будуть відкриті у майбутньому, в національній валюті України та/або в іноземній валюті у розмірі, еквівалентному сумі винагороди, відповідно до тарифів та термінів, визначених цим договором, протягом строку його дії. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: dismissed