Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

02.07.2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду\~ із зазначеним позовом та просять постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; та за всіма позивачами по 1/4 частини на цей будинок, як за членами колгоспного двору. При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до колгоспного двору, до складу якого входили позивачі та батько позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/4 частині. Для реєстрації права власності на свої частки позивачі звернулися до державного реєстратора, але реєстратором прав на нерухоме майно їм відмовлено у проведені реєстраційних дій з реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . Окрім цього [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину у цьому житловому будинку, яку прийняв позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом. Звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено у нотаріальній дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Вище наведене стало приводом для звернення до суду з позовними вимогами. Ухвалою судді від 05.07.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.36). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі (а.с.3). Відповідач - Василівська сільська рада Болградського району Одеської області в особі сільського голови [PERSON] , надав на електрону пошту суду 10.07.2024 року заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.39). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили\~ члени цього двору: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою за вих.№35/02-17, що видана 14.02.2024 року старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечевої О. на підставі записів в сільськогосподарській книзі (а.с.20). Судом встановлено, що позивач [PERSON] 04 серпня 1994 року змінила своє прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, що видане 04 серпня 1994 року Ряснопільською сільською радою Березівського району Одеської області (а.с.26). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису\~ у погосподарській книзі\~ сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі\~ відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Абзацом 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про\~ право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом\~ сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.\~\~\~ Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Одеської області Нікіта І.В. №65739924 від 04.03.2024 та №65739941 від 20.05.2024 позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідні частки у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з тим, що заявниками не подано документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності (а.с.30,31). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також 18 березня 2024 року на замовлення позивача [PERSON] , працівниками Комунального підприємства Болградської міської ради «Болградське бюро технічної інвентаризації», на вищезазначений будинок було виготовлено технічній паспорт при цьому найменування об`єкту нерухомого майна зазначено «житловий будинок садибного типу» (а.с.23-25). Тобто позивачами доведена вимога, щодо визнання за кожним з них по 1/4 частці у вище вказаному житловому будинку, як за членами колгоспного двору. Як встановлено судом відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 14 листопада 2023 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть №475 від 08.08.2023 року,\~ [PERSON] , помер [INFO] в с.Каракурт Болградського району (а.с.17). Спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , позивачі по справі, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України, та підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 21 серпня 1982 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №43 від 21 серпня 1982 року (а.с.18), з якого вбачається, що народився [PERSON] та його батьком записаний [PERSON] ; - довідкою за вих.№39/02-17 виданою 19.02.2024 року старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечевою О. (а.с.21), відповідно до якої на день смерті [PERSON] з ним в будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав; - матеріалами спадкової справи №191/2023, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєаою В.Б. 27 листопада 2023 року (а.с.42-51), з яких вбачається, що з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернувся тільки позивач син [PERSON] , що підтверджується його заявою від 27 листопада 2023 року за №655 (а.с.43). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. № 274/02-31 від 11.04.2024 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.32). На підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормою ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її. Також ч.2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved