Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» (надалі також - позивач або ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) з позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача: -суми заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 24 553,24 гривні. 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 14.08.2023 між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] був укладений Договір б/н про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку за адресою: [ADDRESS] послугами необхідними для його функціонування. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надавати до приміщення відповідача електричну енергію, теплову енергію, холодну воду із забезпеченням її відведення, а також забезпечити утримання спільного майна будинку відповідно до переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що передбачений пунктом «Перелік складових послуг та їх вартість, при забезпеченні утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] » цього Договору. У свою чергу відповідач зобов`язаний щомісяця вносити плату за виконані роботи/надані послуги у розмірі 1 078,91 гривень. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на відповідача; мешканцям приміщення [NUMBER] за адресою [ADDRESS] надано послуги у період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у загальному розмірі 24 553,24 гривні. Станом на 31.03.2024 вказана заборгованість не сплачена. Оскільки відповідач є власником квартири [ADDRESS] саме вона має здійснювати оплату за надані позивачем послуги/виконані роботи. Відповідач надала до суду заперечення, вказавши, що нею був сплачений борг в повному обсязі на підтвердження чого відповідач надала копії квитанцій про оплату та роздруківку переписки з представником позивача. 2. Заяви та/або клопотання учасників справи Від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу. 3. Інші процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2024 відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Про розгляд справи позивач та відповідач повідомлялися належним чином, у спосіб, передбачений статтями 128, 130 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені Судом ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» є суб`єктом господарської діяльності, що спеціалізується та здійснює діяльність із надання житлово-комунальних послуг. 14.08.2023 між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП», як виконавцем та [PERSON] був укладений Договір б/н про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку за адресою: [ADDRESS] послугами необхідними для його функціонування. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надавати до приміщення відповідача електричну енергію, теплову енергію, холодну воду із забезпеченням її відведення, а також забезпечити утримання спільного майна будинку відповідно до переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що передбачений пунктом «Перелік складових послуг та їх вартість, при забезпеченні утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] » цього Договору. Площа належної відповідачу квартири, перелік складових послуг та їх вартість визначені у тексті вказаного вище Договору (без нумерації пунктів). Договір б/н від 14.08.2023 про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку послугами необхідними для його функціонування підписаний уповноваженим представником ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] , про що остання не заперечує. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 320162788, дата формування 13.01.2023) власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиті послуги надані ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» за період з 01.01.2023 по 31.03.2024 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги за період із січня 2023 року по грудень 2023 року становить 18 213,39 гривень. Заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги за період із січня 2024 року по березень 2024 року становить 6 339,85 гривень. Загальна сума заборгованості становить (18 213,39 + 6 339,85) = 24 553,24 гривні. В матеріалах справи містяться надані відповідачем копії платіжних інструкцій, а саме: -платіжна інструкція 0.0.3675263039.1 від 30.05.2024 про перерахування [PERSON] на рахунок ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (код отримувача 33739577) грошових коштів у розмірі 5 000,00 гривень із призначенням платежу «Борг 1 о/р [NUMBER] , адреса [ADDRESS] платник [PERSON] »; -платіжна інструкція 0.0.3715680246.1 від 19.06.2024 про перерахування [PERSON] на рахунок ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (код отримувача 33739577) грошових коштів у розмірі 4 000,00 гривень із призначенням платежу «Борг 1 о/р [NUMBER] , адреса [ADDRESS] платник [PERSON] »; -платіжна інструкція 0.0.3785908116.1 від 25.07.2024 про перерахування [PERSON] на рахунок ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (код отримувача 33739577) грошових коштів у розмірі 3 070,93 гривень із призначенням платежу «Борг 1 о/р [NUMBER] , адреса [ADDRESS] платник [PERSON] »; -платіжна інструкція 0.0.3792584955.1 від 30.07.2024 про перерахування [PERSON] на рахунок ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС» (код отримувача 33739577) грошових коштів у розмірі 9 000,00 гривень із призначенням платежу «Борг 1 о/р [NUMBER] , адреса [ADDRESS] платник [PERSON] »; Таким чином, суд встановив, що загальний розмір перерахованих відповідачем на рахунок позивача грошових коштів протягом періоду з травня 2024 року по липень 2024 року становить (5 000 + 4 000 + 3 070,93 + 9 000) = 21 070,93 гривень. 5. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Частиною першою статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані із наданням житлово-комунальних послуг. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території урегульовано договірним зобов`язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг. Суд встановив, що 14.08.2023 між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП», як виконавцем та [PERSON] , як споживачем, був укладений Договір б/н про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку за адресою: [ADDRESS] послугами необхідними для його функціонування. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Доказів того, що житлово-комунальні послуги не були надані позивачем матеріали справи не містять. Відповідно до положень статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Судом встановлено, що в період з 01.01.2023 по 31.03.2024 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 24 553,24 гривні. Суд звертає увагу, що за період з квітня по травень 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем не нараховувалася. Таким чином, станом на 31.03.2024 борг відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги становить 24 553,24 гривні. Матеріали справи містять докази сплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , у загальному розмірі 21 070,93 гривень. Доказів сплати відповідачем різниці у розмірі (24 553,24 - 21 070,93) = 3 512,31 гривень матеріали справи не містять. Щодо наданих відповідачем роздруківок (скрін-шотів) переписки стосовно відсутності боргу суд зазначає наступне. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі інтернет) (частина перша статті 100 ЦПК України). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 100 ЦПК України). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 100 ЦПК України). Таким чином, учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Суд зазначає, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі № 922/788/19, від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19). Електронні докази беруться до уваги, якщо вони відповідають вимогам до доказів, встановленим процесуальним законодавством. Це, зокрема, належність, допустимість, достовірність та достатність. На обґрунтування відсутності боргу перед позивачем [PERSON] надала скрін-шоти повідомлень з телефону, які не відповідають вимогам до оформлення електронних доказів, а також з яких неможливо встановити сторін такої переписки та дату переписки. Враховуючи викладене суд не може визнати такі докази належними та допустимими, а тому не бере їх до уваги при ухваленні рішення у справі. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 3 512,31 гривень. 6. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати документально підтверджено копією платіжної інструкції №6726227221 від 15.07.2024 згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень. Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги у меншому розмірі (3 512,31 гривень) ніж було заявлено у позові (24 553,24 гривні), що становить 14,30 % від заявлених вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі (14.30% від 3 028,00 гривень) - 433,00 гривень. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд враховує, що відповідно до частин першої та третьої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи, у прохальній частині позову міститься вимога про стягнення з відповідача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правничої допомоги у визначеному розмірі, до матеріалів справи позивачем долучено: - копію Договору про надання правової допомоги №30-06/2023 від 30.06.2023 укладеного між Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» та ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП»; - Акт №3 від 10.07.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №30-06/2023 від 30.06.2023; - копію Свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю Ушакевич Марини Петрівни серія КВ №6416. Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як зазначалось вище, 30.06.2023 між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» та позивачем ТОВ «Житло-Сервіс Груп» укладений Договорів про надання правової допомоги №30-06/2023. Суд звертає увагу, що стороною позивача не надано достовірних доказів, що адвокат Ушакевич М.П. входить до складу учасників АО «Правовий діалог». Отже, позивачем не надано суду доказів понесення витрат з приводу надання правничих послуг саме адвокатом Ушакевич М.П., як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин не вбачається підстав для стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial