Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, площею 1,67 га та 0,91 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства на території Балаховицької сільської ради Володимирецького району (нині Полицької сільської ради Вараського району) Рівненської област після смерті [PERSON] , які належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 334580, серії ЯБ № 334635, виданого 28.12.2005. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла її свекруха - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із земельних ділянок площею 1,67 га та 0,91 га для ведення особистого селянського господарства на території Балаховицької сільської ради Володимирецького району (нині Полицької сільської ради вараського району) Рівненської області. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла [PERSON] вищевказані земельні ділянки. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак спадкову справу оформити не змогла, так як державні акти на право власності на земельну ділянку видані після смерті власника земельної ділянки - [PERSON] . Просить визнати за нею право власності на дане спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 03.06.2024. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть останньої, серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із земельних ділянок, площею 1,67 га та 0,91 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства на території Балаховицької сільської ради Володимирецького району (нині Полицької сільської ради вараського району) Рівненської області, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 334580 та серії ЯБ № 334635. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 07 лютого 2000 року секретарем Балаховицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області [PERSON] за № 77. Згідно заповіту, [PERSON] заповідала [PERSON] , земельний пай розміром 3,76 га, який належав їй на час складення заповіту згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 003291, виданого 20.08.1996. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0-2-2998/2-24 від 30.05.2024, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 003291 від 20 серпня 1996 року, виданого на ім`я [PERSON] були видані державні акти на право власності на земельну ділянку від 28.12.2005, серії ЯБ № 334580 та серії ЯБ № 334635. Згідно із довідкою Володимирецької державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року № 714/01-16, після смерті [PERSON] спадкову справу не заведено. А як зазначено в довідках №305 від 16.07.2015, №47, №48 від 20.01.2020, виданих Балаховицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, [PERSON] , дійсно на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та мала наступний склад сім`ї: невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю і вели спільне господарство. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину у встановленому законому порядку. На час відкриття спадщини після [PERSON] діяли положення щодо спадкування Цивільного кодексу 1963 року. Згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом мас місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Таким чином спадкоємці за заповітом мають переважне право на спадкування порівняно із спадкоємцями за законом. У відповідності до статті 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як спадкоємець за заповітом, [PERSON] спадщину прийняла, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім`єю на час її смерті, що стверджується довідкою Балаховицької сільської ради від 20 січня 2020 року № 48, та відповідно вступила в управління і володіння спадковим майном, забрала документи спадкодавці, тощо. Як вбачається зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. \~Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі змісту ст. ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно п.4.15 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених\~пунктом 3\~глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.3.3\~Методичних рекомендацій\~щодо вчинення\~нотаріальних дій,\~пов`язаних\~із вжиттям\~заходів щодо\~охорони спадкового\~майна,\~видачею свідоцтв\~про право\~на спадщину\~та свідоцтв\~про право\~власності на\~частку в\~спільному майні\~подружжя,\~схвалених рішенням\~Науково-експертної\~ради з\~питань нотаріату\~при Міністерстві\~юстиції України\~29.01.2009\~року,\~доказом вступу\~в управління\~чи володіння\~спадковим майном\~можуть бути,\~зокрема:\~довідка житлово-експлуатаційної\~організації,\~правління житлово-\~будівельного кооперативу,\~відповідної місцевої\~державної адміністрації\~чи органу\~місцевого самоврядування\~про те,\~що спадкоємець\~безпосередньо перед\~смертю спадкодавця\~проживав разом\~з ним;\~запис у\~паспорті спадкоємця\~або в\~будинковій книзі,\~який підтверджує,\~що спадкоємець\~був постійно\~прописаний (зареєстрований)\~у спадковому\~будинку (квартирі). Державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори позивачці надано роз`яснення, де зазначено, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Державні акти\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~серії ЯБ\~№ 334580\~та серії\~ЯБ №\~334635,\~ видані після смерті [PERSON] .. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. (роз"яснення №728/01-16 від 29.05.20214, видане державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори) Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійнюється за заповітом. Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78\~ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125\~Земельного кодексу\~України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак,\~видача державного\~акту після\~смерті спадкодавця\~не спростовує\~факту наявності\~у нього\~права власності\~на ці\~земельні ділянки\~і не\~може бути\~підставою позбавлення\~права спадкоємця\~на спадкове\~майно.\~Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №361 від 09.11.2005 був замінений Державним актом. При цьому,\~ [PERSON] \~після її\~смерті прийняла\~спадщину,\~однак не\~оформила у\~встановленому законом\~порядку,\~ у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved