Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.07.2024 року позивач [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтувала тим,\~що з [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, за життя спадкодавиці належало право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким частину майна заповідала, а саме земельну ділянку площею 6,7178 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Інша частина майна, в тому числі й земельна частка (пай), залишилася незаповіданою, а тому увійшла до складу спадщини до закону. \~ \~ \~ \~Вона,\~як \~онука померлої,\~отримала право\~на спадкування\~після смерті\~баби. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, про що подала заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~За фактом смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Болгарчук О.Ф., заведена спадкова справа. В червні 2024 року вона звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в землях КСП «Іскра» с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області належну [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] . Нотаріус ознайомившись з наданим нею документом повідомила, що не може здійснити нотаріальну дію на підставі нього, оскільки він не відповідає вимогам законодавства, зокрема нотаріус звернула увагу, що сертифікат був виданий на ім`я [PERSON] після його смерті. За такого, 01.06.2024 р нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Одночасно було роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Зважаючи на те, що вона не може в позасудовому порядку оформити своє право на спадкове майно вона вимушена звернутися до суду, та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.07.2024 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав, просить їх задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Стаднічук А.І. надав в підготовче судове засідання заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають повністю. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що представник відповідача Веселинівської селищнної ради Стаднічук А.І. визнав позовні вимоги в підготовчому судовому засіданні, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, представника. Відповідно до ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] . Її смерть була зареєстрована 01 грудня 2010 року виконавчим комітетом Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 18. Вказане підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На час відкриття спадщини померла проживала та була зареєстрована одна, що підтверджується Довідкою Веселинівської селищної ради від 07.12.2018 року № 488. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зокрема, за життя спадкодавиці належало право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право якого було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0212059, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9995. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] склала заповіт, яким частину майна заповідала, зокрема земельну ділянку площею 6,7178 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 4821784200:01:000:0044, розташовану на території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, - [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №3/2011 року, яку на ухвалу суду від 08.07.2024 року надала приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. \~ \~ \~ \~ Інша частина майна, в тому числі й земельна частка (пай), залишилася незаповіданою, а тому увійшла до складу спадщини до закону. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленим у справі 472/647/23, позивач [PERSON] є онукою [PERSON] , а тому отримала право на спадкування після смерті бабусі в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України, згідно якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, оскільки її мати [PERSON] померла раніше [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З аналізу ст. ст. 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати в шестимісячний строк нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відподідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 3/2011 позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, про що подала заяву про прийняття спадщини. Згідно статей 1297 та 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 149/02-31 від 01.06.2024 р позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в землях КСП «Іскра» с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області розміром 7,0 в умовних кадастрових гектарах належну [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] . Відмова мотивована тим, що нотаріус не може здійснити нотаріальну дію на підставі оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0212059, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, оскільки він не відповідає вимогам законодавства, зокрема нотаріус звернула увагу, що сертифікат був виданий на ім`я [PERSON] після його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , починаючи з 1961 року був членом КСП «Іскра» с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року. Відповідно до пункту 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Членами КСП були: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали у КСП і залишились його членами, незалежно від місця їх проживання; особи, направлені на навчання особи, якщо вони залишилися членами КСП, військовослужбовці строкової служби, якщо вони теж залишилися членами КСП, жінки - члени КСП, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю або пологами чи по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також члени КСП, які займали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства в КСП передбачено його статутом. Право на земельну частку (пай) має особа, яка була членом КСП на час одержання акта на право колективної власності на землю, яка пізніше стала об`єктом розпаювання. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. З аналізу вищевказаного законодавства та судової практики вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~ \~ \~ \~21 листопада 1995 року Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 008, згідно з яким колективному сільськогосподарському підприємству «Іскра» було передано у колективну власність земельну ділянку площею 2714,3 га. \~ \~ \~ \~Згідно зі Списком осіб членів КСП «Іскра», який є додатком до вищевказаного Державного акта, [PERSON] був членом КСП «Іскра» й набув право на земельну частку (пай). Останній значиться в Списку під номером 3 та під номером 5. За такого, [PERSON] , набув право на земельну частку (пай) в землях КСП «Іскра». Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved