Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

У червні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 09.07.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка стверджує, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем вони спільного господарства не ведуть. Позивачка зазначила, що протягом останніх двох років вона зазнавала систематично домашнього насильства зі сторони відповідача, через що неодноразово зверталася до органів поліції. Фактично сім`я припинила своє існування з травня 2024 року, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та бути зареєстрованими у шлюбі немає. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві, та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представниця у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Так, відповідач пояснив суду, що має намір зберегти сім`ю з метою уникнення травмування дітей розірванням шлюбу. Також він має почуття до позивачки. Представниця відповідача у судовому засіданні підтримала позицію [PERSON] , просила надати сторонам максимальний строк для примирення. Стосовно твердження позивачки про систематичне вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до неї, представниця заперечила та зауважила, що матеріали справи не містять будь-яких доказів цьому, зокрема, постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Ухвалою суду від 23.08.2024 у клопотанні представниці відповідача про надання строку для примирення було відмовлено. Вислухавши пояснення сторін та представницю відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування у шлюбі сторін підтверджується наданою\~позивачкою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.07.2012 виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 02 від 09.07.2012. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими копіями відповідних свідоцтв про народження. Діти проживають з матір`ю, спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час судового розгляду судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка з травня 2024 року проживає окремо з дітьми та не має наміру продовжувати стосунки з відповідачем. Суд виходить з того, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивачка категорично заперечила можливість збереження сім`ї за тих обставин, що мають місце на теперішній час. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка під час судового розгляду просила суд залишити їй прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved