Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує наступним: 17.06.2022 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначила, що Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, та не бере участі у його житті. Вказала, що самостійно не може забезпечити [PERSON] належний рівень проживання, тому батько, як здоровий та працездатний зможе сплачувати аліменти на утримання сина Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 10.07.2024 року адвокатом Кучер Ю.В. до суду направлений відзив на позовну заяву, у якому адвокат відповідача зазначила наступне: відповідач проти позову заперечує частково. Вказала, що дійсно сторони мають сина [PERSON] , який на даний час фактично проживає з матір`ю. Проте, відповідач утримував сина від його народження і до квітня 2024 року добровільно надаючи грошові кошти на утримання дитини готівкою особисто позивачу. З квітня 2024 року позивач припинила будь-яке спілкування з відповідачем, змінила свою адресу проживання, не повідомивши нову, заблокувала всі месенджери, таким чином створюючи перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зазначила, що позивачці достеменно відомо, що крім спільної з позивачем дитини, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивач вказує неправдиві відомості та приховує обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення даного спору. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09.06.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2020 року зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] за виконавчим листом № 2-945/2011 від 06.07.2011 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Зазначені обставини є істотними, оскільки законодавцем визначено, що у разі наявності у боржника трьох і більше дітей, з нього може бути стягнуто аліменти, сукупний розмір яких не перевищує половини заробітку (доходу0 платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів у розмірі заробітку (доходу0 платника аліментів щомісячно на одну дитину, тобто 25% від доходу, є порушенням принципу рівності прав всіх дітей боржника, закріпленого у Конвенції про права дитини від 20.11.1979 року та ст. 52 Конституції України. Відповідач усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину та бажає допомагати та приймати участь у вихованні своїх дітей. Не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. Судом встановлено, що 17 червня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2022 року. [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2022 року. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Правова природа аліментів у розумінні норм\~глави 15 СК України\~є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. За правилами\~статті 182 СК України\~та\~пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. \~ Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивач в позовній заяві зазначила, що самостійно забезпечити належний рівень життя сина вона не в змозі. Відповідач у відзиві вказав, що на його утриманні перебуває ще двоє дітей, яким він за рішенням суду сплачує аліменти. Так, [PERSON] вказаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 22, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 19. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2020 року зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] за виконавчим листом № 2-945/2011 від 06.07.2011 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області від 05.04.2024 № 7751/26.6-45 зазначено, що [PERSON] дійсно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, згідно виконавчого листа № 695/3085/19 виданого 17.03.2020 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому в обґрунтування розміру стягуваних аліментів посилається на ті обставини, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. Однак, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє дітей, на утримання яких відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника і одержувача аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідачем сплачуються за рішенням суду аліменти на двох дітей, однак відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, а також не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.06.2024 року, в силу\~ст. 191 Сімейного Кодексу України\~і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. В обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу відповідачем подано: копію договору про надання правової допомоги адвокатом Кучер Ю.В. від 17.06.2024 року; квитанцію б/н від 17.06.2024 про оплату [PERSON] послуг адвоката на суму 2000 грн. Таким чином, у відповідності до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням складності справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, їх обсягом, значенням справи для сторони, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, то відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 605,60 грн.

Outcome: partial