Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 09.09.2019 року в розмірі 21 246 129 грн., з яких: 4 569 060 грн. - заборгованість з повернення позики, 16 677 069 грн. - пеня за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно). Позов обґрунтований тим, що 09.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошті в сумі 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти до 09.03.2020 включно. Відповідач порушив умови договору та не повернув суму позики в повному обсязі у встановлений строк. Всього Відповідачем повернуто суму, еквівалентну 21 600 доларів США в період з 09.10.2019 по 04.08.2020. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 21 246 129 грн., з яких: 4 569 060 грн. - заборгованість з повернення позики, 16 677 069 грн. - пеня за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно). Отже, Відповідач добровільно не повертає позичені у Позивача грошові кошти, чим порушує права та законом охоронювані інтереси Позивача, у зв`язку із чим Позивач звертається до суду. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.05.2023 р. позов задоволено повністю. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.04.2024 року задоволено заяву відповідача про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення суду та призначено підготовче засідання на 30.05.2024 р. Ухвалою суду від 30.05.2024 року вирішено замінити позивача [PERSON] на [PERSON] , у зв?язку з відступлення права вимоги; [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору; закрито підготовче засідання і справа призначена до розгляду по суті на 22.08.2024 року. В судове засідання позивач не прибув, представник надав заяву про розгляд справи без участі, наполягає на задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, його представник повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи шляхом отримання повістки на номер телефону. Відповідач і його представник в судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом отримання судових повісток за номерами телефонів, вказаними у матеріалах справи. Відзиву у встановлений судом строк не подали. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 09.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошті в сумі 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти до 09.03.2020 включно. У договорі сторони обумовили графік повернення позики, відповідно до якого повернення позики здійснюється частинами у гривнях в сумах, еквівалентним сумам в доларах США за середнім курсом продажу долара США комерційними банками України на день кожної передачі грошових коштів. 01.03.2024 року між [PERSON] і [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги, а також нотаріально посвідчений Договір про відступлення прав за Договором іпотеки, відповідно до яких [PERSON] набула право вимоги до [PERSON] за договором позики від 09.09.2019 року. 04.03.2024 року відповідачу надіслано повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Надаючи оцінку договору позики від 09.09.2019 року на суму 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, суд зазначає, що його зміст в повному обсязі підтверджує укладення між сторонами договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача суму 3 397 766 (три мільйони триста дев?яносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок, що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками, а Відповідач зобов?язався повернути отримані кошти остаточно до 09.03.2020 включно. Наведені обставини не оспорювались відповідачем. Доказів виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідачем, суду не надано. Тому, сума заборгованості з повернення позики в розмірі 4 569 060 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 14.11.2021 по 13.11.2022 року (включно) в розмірі 16 677 069 грн. 00 коп., суд зазначає таке. Як встановлено судом, в договорі позики від 09.09.2019 року позика була надана в період з 09.09.2019 року до 09.03.2020 року включно, в строк на 6 (шість) місяців. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В пункті 3 договору позики від 09.09.2019 року зазначено, що при неповерненні чи несвоєчасному поверненні позики або їх частини, у строки, визначені пунктом 2.6 даного договору, позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 1 (один) процент від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу. Водночас, на період дії воєнного стану законом обмежено нарахування пені за договорами позики. Тому, стягненню підлягає сума процентів на умовах договору в розмірі 1 (один) процент від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу, розрахована позивачем за період з 14.11.2021 по 23.02.2022 року (включно) в розмірі 4 569 060 грн. 20 коп. (4 569 060 грн. х 1% х 102 дні) = 4 660 441,20 грн. З цих підстав, стягнення з відповідача на користь позивача пені слід задовольнити частково. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 5334,15 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial