Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

24 листопада 2023 позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача на користь товариства 3% річних у розмірі 16478 доларів США, що по курсу НБУ станом на день подачі позову складає 652151,45 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.01.2008 між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16/2008/0073Фжр та, з метою забезпечення виконання умов договору, між [PERSON] і банком було укладено договір поруки, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 66953,36 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. В зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань, банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/3026/14-ц від 14.10.2014 р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості у розмірі 113977,53 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 105 513,66 грн., та 3654.00 грн. судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2021 року у справі 334/3026/14-ц замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі №334/3026/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1105513,66 грн. та судового збору в сумі 3654 грн. Позивач зазначає, що оскільки рішення суду не виконується, кредитор має право на отримання передбачених ст. 625 ЦК України сум за весь час прострочення до дати виконання рішення суду, а саме за прострочення суми боргу за період з 01.05.2017 по 23.02.2022 в розмірі 16478 доларів США 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача разом із витратами на правничу допомогу. Ухвалою суду від 24.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 17 січня 2008 року між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 16/2008/0073 Фжр, предметом якого є кредит, за яким Позичальник отримав від Банка кредитні кошти у розмірі 66953,36 доларів США за умови повернення до 11 серпня 2028 року та сплати відсотків за користування коштами, у розмірі 12,99 % відсотка річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором перед Банком, між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки № 16/2008/0073Фжр від 17.01.2008 року. Предметом іпотеки за Іпотечним договором виступило нерухоме майно - будинок, який розташована за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу. З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором перед Банком, [PERSON] уклав з Банком договір Поруки № 16/2008/0073 Фжр від 17.01.2008 року відповідно до якого Поручитель відповідає перед Банком у повному обсязі солідарно з позичальником всім своїм майном. Дані обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2014 у справі № 334/3026/14-ц, відповідно до якого солідарно з\~ [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто суму боргу в розмірі\~113 977,53 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 105 513 гривень 66 копійок. Крім того, з відповідачів солідарно стягнуто на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2021 року у справі 334/3026/14-ц замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у справі №334/3026/14-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», було нараховано 3% річних на суму заборгованості, яка визначена рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2014 року у справі № 334/3026/14-ц за період з 01 травня 2017 року до 23 лютого 2022 року, що становить 16478,26 доларів США - 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. У ч.2\~ст.625 ЦК України\~зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачами рішення суду про стягнення заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Так, при обрахунку3%річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Враховуючи чинне законодавство та заявлені позивачем вимоги, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідачів 3% річних за період з 01.05.2017 року по 23.02.2021 року, що становить 16478 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день подачі позову 652151,45 грн. Враховуючи вище зазначене, суд приходить висновку, що відповідачами порушено грошове зобов`язання, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останніх на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 7826,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved