Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

18 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" звернулось у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Профіт Файненс" посилається на те, що 02 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір згідно заяви № 004-17761-020813, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 10500 грн., а вона в свою чергу зобов`язалася сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом, комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості та погашати кредитну заборгованість не пізніше 02 числа кожного місяця шляхом зарахування грошових коштів в сумі 706,00 грн. відповідно до графіку платежів строком на 36 місяців. 02 червня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк " та ТОВ "Профіт Файненс" був укладений договір № 2253/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого відступлено право вимоги до позичальника [PERSON] на суму 13042 грн. 07 коп., що включає заборгованість за тілом кредиту - 5628 грн. 52 коп., заборгованість за нарахованими процентами - 7413 грн. 55 коп. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13042,07 грн., 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту в сумі 292,11 грн., 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 384,74 грн. та понесені ним судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, представником позивача було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому просив зменшити заявлену представником відповідача суму витрат на правову допомогу до 1000 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси адвоката Романчук І.І. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача та її відсутності. У поданому відзиві на позов представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем до позовної заяви не додано ні копій банківських документів, ні виписки з рахунку [PERSON] , ні детального розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк", відповідно встановити структуру боргу та його дійсність неможливо. Вказувала, що кредитний договір укладався на строк 36 місяців, останнім днем повернення грошових коштів було 02 серпня 2016 року, відповідно останнім днем строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості було 02 серпня 2019 року. За таких обставин просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову з цих причин. Одночасно просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою та відзивом на позовну заяву, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Так, 02 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір згідно заяви № 004-17761-020813, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 10500 грн., а вона в свою чергу зобов`язалася сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом, комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості та погашати кредитну заборгованість не пізніше 02 числа кожного місяця шляхом зарахування грошових коштів в сумі 706,00 грн. відповідно до графіку платежів строком на 36 місяців. Виконання зобов`язань ПАТ "Дельта Банк" за вказаним кредитним договором підтверджено меморіальним ордером № 3 від 05 серпня 2013 року про перерахунок грошових коштів в сумі 10500 грн. на банківський рахунок [PERSON] 02 червня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк " та ТОВ "Профіт Файненс" був укладений договір № 2253/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого відступлено право вимоги в тому числі і до позичальника [PERSON] на суму 13042 грн. 07 коп., що включає заборгованість за тілом кредиту - 5628 грн. 52 коп., заборгованість за нарахованими процентами - 7413 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не - пускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву просила застосувати строки позовної давності у даному спорі і залишити позов без задоволення саме з цих підстав, при цьому позивач не надав доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду. Суд зважає на ту обставину, що строк дії кредитного договору закінчився 02 серпня 2016 року, відступлення прав вимоги за кредитним договором мало місце 02 червня 2020 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 18 вересня 2023 року. За таких обставин, суд приходить до переконання, що ТОВ "Профіт Файненс" звернувшись до суду з вказаною позовною заявою пропустило строк позовної давності, а відповідно наявні підстави для відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України покладаються на позивача. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір-доручення про надання правничої допомоги від 06 червня 2024 року, акт наданих послуг від 07 червня 2024 року. Разом з тим, враховуючи ступінь складності даної справи, заперечення представника позивача щодо розміру таких витрат та виходячи з принципу розумності, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача до 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved