Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

12.06.2024 року представник позивачки подав до суду позовну заяву до Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якому просить скасувати арешт та припинити розшук автомобіля «KIA CLARUS», ідентифікаційний номер [NUMBER] , що були накладені постановою державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по виконавчому провадженню №46314684 від 28.01.2015 р. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 26.05.2021 р. відповідно до договору купівлі-продажу придбала автомобіль «KIA CLARUS» та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У 2023 р. [PERSON] мала намір продати належний їй транспортний засіб, проте під час спроби реєстрації договору купівлі-продажу було встановлено, що автомобіль знаходиться під арештом та у розшуку на підставі постанови державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по виконавчому провадженню №46314684, в якому вона не являється боржником. Накладений арешт та розшук автомобіля обмежує права позивачки відносно її майна та є для неї тягарем, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник відповідача - Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею автомобіля «KIA CLARUS», ідентифікаційний номер [NUMBER] , 1998 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26.05.2021 р. (а.с. 6 зворот). Згідно з відповіддю ТСЦ МВС №6350 від 20.04.2024 №31/32/6350-57, 26.05.2021 р. при перереєстрації транспортного засобу «KIA CLARUS», VIN № [NUMBER] , видане свідоцтво про перереєстрацію [NUMBER] , адміністратором ТСЦ на заяві власника транспортного засобу проставлено підпис про проведення всіх перевірок, зазначених у п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою КМУ №1388 від 07.09.1998, а також проставлено відмітку Експертної служби МВС про проведення експертного огляду вказаного транспортного засобу (а.с. 8 зворот 9). З відповіді Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.04.2024 р. №276аз/41/7/02-2024 вбачається, що згідно з відомостями підсистеми «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та додатку до неї станом на 02.04.2024 р. транспортний засіб «KIA CLARUS», номер кузова [NUMBER] перебуває у розшуку за категорією «Розшук ТЗ боржника державним виконавцем». Підстава внесення постанова Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.03.2020 р. ВП46314664 (а.с. 7 зворот 8). Відповідно до відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2023 р. №147008 на звернення адвоката Охмак В. повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №46314684, боржником за яким є [PERSON] , стягувачем ПАТ «Фінанс банк». [PERSON] не є стороною виконавчого провадження №46314684, що також підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження від 10.06.2024 (а.с. 7, 10). У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі\~закону\~чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених\~законом, виконують судові рішення (стаття 3\~Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~(у редакції\~Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI). Відповідно\~до ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту.\~У разі\~набрання законної\~сили судовим\~рішенням про\~зняття арешту\~з майна\~боржника арешт\~з такого\~майна знімається\~згідно з\~постановою виконавця\~не пізніше\~наступного дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини.\~Виконавець зобов`язаний\~зняти арешт\~з коштів\~на рахунку\~боржника не\~пізніше наступного\~робочого дня\~з дня\~надходження від\~банку документів,\~які підтверджують,\~що на\~кошти,\~які знаходяться\~на рахунку,\~заборонено звертати\~стягнення згідно\~із цим\~Законом,\~а також\~у випадку,\~передбаченому пунктом\~10\~частини першої\~статті 34\~цього Закону.\~У разі\~виявлення порушення\~порядку накладення\~арешту,\~встановленого цим\~Законом,\~арешт з\~майна боржника\~знімається згідно\~з постановою\~начальника відповідного\~відділу державної\~виконавчої служби,\~якому безпосередньо\~підпорядкований державний\~виконавець.\~Підставами для\~зняття виконавцем\~арешту з\~усього майна\~(коштів)\~боржника або\~його частини\~є:\~1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом;\~2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника;\~3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах;\~4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~суб`єкта оціночної\~діяльності -\~суб`єкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у зв`язку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням;\~5)\~відсутність у\~строк до\~10\~робочих днів\~з дня\~отримання повідомлення\~виконавця,\~зазначеного у\~частині шостій\~статті 61\~цього Закону,\~письмової заяви\~стягувача про\~його бажання\~залишити за\~собою нереалізоване\~майно;\~6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову;\~7)\~погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника;\~8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову;\~9)\~підстави,\~передбачені пунктом\~1-2\~розділу XIII\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України\~"Про\~особливості реформування\~підприємств оборонно-промислового\~комплексу державної\~форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» під час вирішення такого спору з`ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами цивільного судочинства, якщо вони виникають у цивільних правовідносинах. Щодо заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог закону в межах виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами розділу VІІ ЦПК України. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 59 Закону «Про виконавче провадження». Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Outcome: dismissed