Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Так, 26.08.1983 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, при цьому прізвище дружини змінено на [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої 08.06.2022 р. приватним нотаріусом Запорізького МНО Чепковою О.В. було заведено спадкову справу № 69356859 (номер справи у нотаріуса 21/2022). [INFO] помер [PERSON] , який з 26.08.1983 року до смерті дружини перебував у шлюбі з [PERSON] . Після смерті [PERSON] 08.06.2022 року приватним нотаріусом Запорізького МНО Чепковой О.В. було заведено спадкову справу № 69357118 (номер справи у нотаріуса 22/2022). Станом на день смерті [PERSON] , їй належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не є матір`ю [PERSON] , отже позивач не успадковує після неї. Так, після смерті [PERSON] квартиру успадкували чоловік [PERSON] , який її пережив, та її матір [PERSON] , яка померла [INFO] , та її син, який міг би успадкувати якщо був живий, проте який помер [INFO] , тобто квартира повинна була бути поділена порівну по 1/3 частки кожному з зазначених спадкоємців. [PERSON] має право на спадкування після батька [PERSON] . Спадковим майном є 1/3 частина квартири, яку б він міг успадкувати після померлої дружини, але не встиг це зробити через смерть. У зв`язку з тим, що у [PERSON] було два сина, отже його 1/3 частка квартири повинна була бути розподілена між позивачем та [PERSON] , якщо б він був живий. Тобто, [PERSON] спадкує 1/6 частку квартири, 5/6 часток спадкує неповнолітній син [PERSON] [PERSON] , [INFO] . В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку видано [PERSON] , серед підстав, яким приватний нотаріус Чепкова О.В. обґрунтувала свою відмову була відсутність реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] в ЗМБТІ. Також, спадкоємцями було отримано відмову у реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, у [PERSON] різним є українське написання прізвища « [PERSON] » - « [PERSON] », що вимагає додаткового встановлення факту родинних відносин між ним та батьком [PERSON] . Реєстрація договору в Міжміському Бюро технічної інвентаризації законодавством визначено не було, а отже спадкодавець [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] за законодавством яке діяло на той час. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду\~від\~22.07.2024\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в особі законного представника [PERSON] в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.08.1952 року. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00035844443 від 15.06.2022 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 26.08.1983 року було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2022 року. Після смерті [PERSON] , [INFO] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 08.06.2022 року було зареєстровано спадкову справу за № 69356859 (номер у нотаріуса 21/2022), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69152408 від 08.06.2022 року. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.04.2022 року. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з моменту його реєстрації ( [INFO] ) і до часу смерті дружини. Після смерті [PERSON] , [INFO] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 08.06.2022 року було зареєстровано спадкову справу за № 69357118 (номер у нотаріуса 22/2022), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69153056 від 08.06.2022 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.08.2023 року. Після смерті [PERSON] , [INFO] , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 25.08.2023 року було зареєстровано спадкову справу за № 71147562 (номер у нотаріуса 83/2023), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73723236 від 25.08.2023 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.1982 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2009 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2017 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії [NUMBER] від 25.05.2022 року. Однак, з аналізу вищевказаних документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не є матір`ю [PERSON] , [INFO] , оскільки після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на [PERSON] лише 26.08.1983 року. 24.07.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори Гришиною В.І., зареєстрований в реєстрі за № 2-4933, згідно якого [PERSON] придбала у [PERSON] двокімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. від 25.10.2023 року № 1109/02-31 відмовлено [PERSON] , [PERSON] , яка діє в особі законного представника малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Всі встановлені судом обставини справи в їх сукупності дають змогу дійти висновку про підтвердження родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а розбіжність в одній літері у написанні прізвища виникла під час перекладу з російської на українську мову. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). В статті 1222 ЦК України зазначено, що\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 5\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). \~Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] у лютому 2022 року її спадкоємцями були: чоловік [PERSON] , мати [PERSON] , син [PERSON] (якби він був живим). Після смерті [PERSON] у квітні 2022 року його спадкоємцем були син [PERSON] та син [PERSON] (якби він був живим). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання до приватного нотаріуса Запорізького МНО Запорізької області Чепкової О.В. заяви про прийняття спадщини від 08.06.2022 року, яка зареєстрована за № 45. Разом з тим, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Запорізького МНО Запорізької області Чепкової О.В. від 25.10.2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на підтвердження права власності на квартиру [ADDRESS] було подано\~договір купівлі-продажу, посвідчений Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.07.1990 року за реєстровим № 2-4933, але право власності за померлим спадкодавцем не було зареєстровано в Запорізькому Міжміському Бюро Технічної інвентаризації. Крім того, спадкоємцем було отримано відмову у реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно - рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] . Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 69625247 від 06.10.2023 року. Стосовно реєстрації нерухомості слід зазначити, що станом на липень 1990 року діяла редакція статті 7 Закону СРСР «Про власність в СРСР» в якій було зазначено, що\~ у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки, насадження на земельній ділянці, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, предмети домашнього господарства і особистого вжитку, засоби виробництва для ведення селянського та іншого трудового господарства, особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, індивідуальної та іншої господарської діяльності, вироблена продукція й одержані доходи, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. В частині 2 цієї ж статті зазначалось, що\~ після придбання зазначеного майна у власність громадянин має право розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, вчиняти щодо нього інші угоди, які не суперечать законові. Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР (редакція від 18.07.1963 року) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до ст. 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Реєстрація договору у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів було передбачено статтею 227 ЦК УРСР і стосувалося договору купівлі-продажу житлового будинку, а не квартири. Реєстрація договору в Міжміському Бюро технічної інвентаризації законодавством визначено не було, а отже спадкодавець [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] ) за законодавством, яке діяло на той час. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18 дійшла висновку, що при вирішенні спору про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу необхідно враховувати те, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом. Враховуючи вищевикладене, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення\~позовних вимог.

Outcome: approved