Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , у лютому 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаною заявою мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на право на земельну частку (пай) у землі по САПТЗТ ім. Ватутіна на території Кам`янської сільської ради Охтирського району Сумської області. На день смерті [PERSON] проживала разом зі своєю донькою [PERSON] за однією адресою по [ADDRESS] . Також за цією ж адресою проживав і батько заявника [PERSON] . За життя, 28.09.1994 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, але за життя свої спадкові права за заповітом після смерті матері [PERSON] належним чином не оформила. Оскільки [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за однією адресою та після її смерті вступила у володіння та розпорядження майном, зберігала оригінали документів, тому вона фактично прийняла спадщину. Заявник є рідним сином [PERSON] та після її смерті оформив право на спадщину на квартиру, яка розташована по [ADDRESS] . Разом з тим, нотаріус відмовив заявнику в оформленні спадкових прав, оскільки не надані документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, представник заявниці просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у м. Тростянець Сумської області, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В. від 12.02.2024 було прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. від 05.04.2024 прийнято справу до свого провадження та повторно розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник заявниказаявлені вимоги підтримав обґрунтувавши обставинами викладеними у заяві та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, але подалазаяву в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі та щодо вирішення заявлених вимог покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.1998 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності САПТ ЗТ ім. Ватутіна, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0061719 від 27.06.1996 (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 28.09.1994 секретарем виконавчого комітету Кам`янської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області та зареєстрований у реєстрі за № 84. Згідно даного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що усе своє майно заповідає дочці [PERSON] (а.с. 16-17). [PERSON] доводиться померлій [PERSON] рідною донькою, що вбачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с. 12, 13). З довідки виданої виконавчим комітетом Тростянецької міської ради від 26.06.2024 за № 92606/3 вбачається, що на [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті. На момент смерті разом із нею були зареєстровані: [PERSON] , 1933 року народження, [PERSON] , 1930 року народження (а.с. 63). Також факт проживання [PERSON] та [PERSON] за однією адресою з померлою [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується картками прописки та поквартирною карткою (а.с. 8-10). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 23.02.2024 за № 75948736, 75948761 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 34-37). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2015 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 18). Заявник [PERSON] доводиться померлій [PERSON] рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 19). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 23.02.2024 за № 75948871, 75948910 після смерті [PERSON] спадщину прийняв за заповітом її син [PERSON] (а.с. 34, 38, 39). Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23.05.2016 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. вбачається, що заявник успадкував після смерті [PERSON] квартиру [ADDRESS] та зареєстрував своє право власності (а.с. 20-22). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. від 30.01.2024 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] у зв`язку з відсутністю відомостей на підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] (а.с. 5). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона з 1970 року проживає по [ADDRESS] , а [PERSON] проживала по [ADDRESS] . [PERSON] померла у 1998 році. Проживала [PERSON] разом із дочкою [PERSON] та чоловіком дочки [PERSON] , які вже померли. На даний час там живе [PERSON] . Поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона з 1972 року проживає по [ADDRESS] . Вона знає матір заявника [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Також вона знає бабусю заявника [PERSON] , яка проживала у с. Кам`янка, а з 1994 року [PERSON] забрала [PERSON] до себе на [ADDRESS] де остання проживала до смерті. Поховала [PERSON] її донька [PERSON] У 2015 році [PERSON] померла. Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. На день смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини і така спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 25.11.2020 по справі № 631/1153/13-ц, прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] її донькою [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення спадкових прав. Зважаючи на недостатність документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини, заявник позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення факту прийняття спадщини, тому такий факт може бути встановлений у судовому порядку. Відтак заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved