Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. В позовній заяві позивач вказала, що з 22.09.2022 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами припинені, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В тексті позову позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію довідки Інгульської сільської ради від 20.05.2024 року №4-147; копію свідоцтва про шлюб; копії свідоцтв про народження дітей; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 01.04.2019 року №468/270/19-ц; копії витягів з реєстру територіальної громади від 15.02.2024 року), суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2022 року та мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Меншій дитині на час розгляду справи не виповнилось 3 роки. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо участі чоловіка в утриманні дружини, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось 3 роки. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 84 Сімейного Кодексу України, із змісту якої слідує, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, дружина, з якою проживає дитина, має право на одержання утримання та матеріальної підтримки з боку чоловіка. При цьому, суду не надано доказів того, що відповідач не може надавати таку допомогу. Позивач запропонувала стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, а відповідач будь-яких заперечень проти заявленого розміру аліментів до суду не надав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 3028 гривень. Аналіз змісту ст. 84 Сімейного Кодексу України дає підстави для висновку, що в даній нормі йде мова не про допомогу в сенсі додаткового джерела доходу для дружини, а саме про утримання, тобто надання грошових коштів, які б в достатній мірі забезпечили дружину джерелами для існування, а таким достатнім рівнем відповідно до процитованої вище ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є саме прожитковий мінімум. Очевидно, що незабезпечення чоловіком дружини, з якою проживає дитина, матеріальним утриманням хоча б на рівні визначеного законом прожиткового мінімуму не може вважатись належною реалізацією передбаченого ст. 84 Сімейного Кодексу України права на утримання, тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з того, що такий розмір має забезпечувати відповідний прожитковий мінімум. За такого, з врахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача буде максимально відповідати всім окресленим вище принципам розрахунку, оскільки, має забезпечити позивачу отримання від батька дитини матеріального утримання на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму. Зазначене є підставою для задоволення позову. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved