Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 26 червня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 грудня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час офіційно зареєстрований шлюб має формальний характер. Тривалий час не ведеться спільне господарство та спільний бюджет, в стосунках не має спільної участі подружжя у вирішенні сімейних питань, а тому можно стверджувати про фактичне припинення шлюбу. Причиною розпаду сім`ї та прийняття нею остаточного рішення про розірвання шлюбу стали неодноразові факти морального приниження відповідачем, шляхом грубих нецензурних висловлювань у її сторону, а також погроз забрати у неї дітей. сукупність даних обставин підтверджує формальний характер офіційно зареєстрованого шлюбу між сторонами, відповідно, свідчить про його розірвання. Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву не заперечує проти розірвання шлюбу та просить задовольнити позовні вимоги позивачки. Сторони в судови засідання не з`явились, їх представники надали суду письмові заяви про розгляд справи без участі сторони позивача та сторони відповідача. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178, статтею\~181 ЦПК України. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 26 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 2560 ( а.с.5). Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.10,11). Позивач вказує, що подружні відносини припинені, сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають. У відповідності до статті 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не ставить питання про зміну прізвища, отже це питання судом не вирішується. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сторони наполягають на розірвання шлюбу, а тому подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved