Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

08 травня 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем по справі 15.10.2005 р. уклали шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З середини 2023 р. сімейні стосунки у родині стали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Шлюбні відносини припинили, внаслідок чого подальше спільне життя із збереження шлюбу неможливе. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів та відсутність протягом вже довгого часу між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри, вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки особисті відносини між ними останнім часом мають виключно негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, продовжувати відносини позивачка не бажає, строк для примирення вважає не виправить ситуацію в родині, оскільки останні продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не призвели до жодних результатів. Позивачка не з`явилася, до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~17.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~05.09.2024\~постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач копію відзиву до суду та учасникам процесу не надіслав. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позов, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.10.2005 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено запис №14, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8), подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] . [INFO] Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, сторони не проживають разом, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved