Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2023 року між ними зареєстровано шлюб, Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №\~197. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження шлюбу подружжя стало неможливим та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам дітей, оскільки вони будуть рости не в атмосфері дружньої родини, а в атмосфері постійних сварок, нерозуміння та чвар між батьками. Позивач вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинилися в лютому 2024 року. Спору про спільне майно на теперішній час немає. Також позивач зазначила, що шлюб вони з відповідачем розривають вдруге, за спільною домовленістю діти залишаються проживати з матір`ю. Позивач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2023 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №197. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки відповідач їх визнав повністю та просив розірвати шлюб, що не шкодить інтересам сторін. На підставі\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~56,\~ст.\~ст.\~110,\~112\~СК України\~та

Outcome: approved