Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до [PERSON] про визнання права іпотекодержатиля та звернення стягнення на предмет іпотеки, в кому просили визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» право іпотекодержателя на нерухоме майно передане в іпотеку, згідно Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року за р/н [NUMBER] , а саме на: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., що належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.08.2008 року Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.08.2008 року за реєстраційним номером 22822031; земельну ділянку площею 0,1500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., яка належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №789739, виданого 03.11.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010601000389; в рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року в загальній сумі 57920,94 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 21.03.2023 року (за 1 дол.США = 36,5686 грн.) - 2 118087,68 грн. звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., який належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.08.2008 року Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.08.2008 року за реєстраційним номером 22822031; земельну ділянку площею 0,1500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., яка належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №789739, виданого 03.11.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010601000389, встановивши спосіб реалізації предметів іпотеки, шляхом їх продажу на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, визначеної Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, визначеному на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідача - витрати по сплаті судового збору у сумі - 34455,31 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19.09.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», надалі «Банк»), було укладено кредитний договір №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100000 доларів США 00 центів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних, строком користування до 18 вересня 2025 року. До Кредитного договору вносились зміни та доповнення, згідно додаткової угоди №1 від 11.05.2010 року (змінювався графік погашення кредитної заборгованості) та додаткової угоди №2 від 02.07.2010 року (проводилась реструктуризація простроченого заборгованості за нарахованими відсотками, шляхом приєднання прострочених нарахованих відсотків в сумі 14 171,25 грн. до тіла кредиту, та встановлювався новий графік погашень кредитної заборгованості). Надалі - Кредитний договір №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року разом з додатковою угодою №1 від 11.05.2010 року та додатковою угодою №2 від 02.07.2010 року іменується - «Кредитний договір». В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між [PERSON] та Банком було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року за р/н [NUMBER] (надалі - «Іпотечний договір»). Відповідно до Іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку Банку наступне нерухоме майно, яке йому належить на праві власності: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0,1500 га, за кадастровим номером: 3220488301:02:005:0011, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку. 25.09.2020 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК», яке правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черленюх Л.В. 25.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 219. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги ПАТ «ФІДОБАНК» відступило, а ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги, окрім іншого, за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року (позичальник [PERSON] ) та всіма договорами, які укладались в забезпечення виконання зобов`язань за кредитивним договором, в тому числі іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року за р/н [NUMBER] . Позивач зазначає, що ним було встановлено, що на дві різні земельні ділянки (земельна ділянка площею 0,1500 га за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] ) та (земельна ділянка площею 01,1525 га за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] ) присвоєно один і той же кадастровий номер, а саме: 3220488301:02:005:0011. Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.06.2021 року за вих. №29-10-0.331-7600/2-21 повідомлено, що за інформацією наданою Міськрайонним управлінням у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного, користування землею, договорів оренди землі, наявний запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220488301:02:005:0011 серії ЯБ № 789739 від 05.11.2006 р. на ім`я [PERSON] . Згідно Книги записів земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Громадянин - [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого за № 5681 від 05.09.2006 року. Позивач зазначає, що зобов`язання за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року боржником [PERSON] перед діючим кредитором ТОВ «Спектрум Ессетс» не виконанні, що призводить до значних матеріальних збитків останнього. Загальна заборгованість за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року станом на 21.03.2023 року становить: заборгованість за основним боргом (кредитом), в тому числі прострочена - 110 737,71 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ - 4 049 523,02 гривень; заборгованість за нарахованими, але не сплаченими відсоткам за користування кредитними коштами - 20 008,59 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ - 731 686,12 гривень; штрафні санкції (3% річних) за прострочення погашення заборгованості за кредитом - 17 090, 68 дол. США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ - 624 982,24 гривень. З метою усунення невизначеності у суб`єктивному праві приналежності предмета іпотеки (вище вказаної земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ) власнику-іпотекодавцю [PERSON] , а також з метою захисту порушеного права кредитора- іпотекодержателя, допущеного простроченням виконання зобов`язань, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів із даною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 29 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Судом 12.10.2023 року за вх..№45168 отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - адвокат Радецька Т.П. просила відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначила, що в основу обґрунтувань позову покладено наявність Договору №6ЬЗШ 18881 про відступлення права (купівлі-продажу) вимог прав від 25.09.2020 року укладеного між АТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «Спектрум Ессетс» про купівлі кредитного портфеля банку за кредитними договорами на загальну суму 52 589 658,70 грн. з наданим до нього Додатком №1 до Договору №6БЗК218881 про відступлення права (купівлі-продажу) вимог прав від 25.09.2020 року-Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Іпотекодавців/Заставодавців за такими договорами, в переліку яких є боржник, відповідач по справі, заборгованість перед банком якого виникла з 2010 року. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008р. з 2010 року по 25.09.2020 рік, за підрахунком позивача становить 130 746,30 дол. США, що в еквіваленті національної валюти становить 3 693 413,01 грн. При зверненні стягнення на предмет іпотеки позивач повинен був надати докази підтвердження достовірності заявленого розміру кредитної заборгованості, однак окрім внутрішнього одностороннього доказу - Розрахунку заборгованості позивача від 21.03.2023 року та Договору №GL3N218881 про відступлення права (купівлі-продажу) вимог прав від 25.09.2020 року укладеного між АТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «Спектрум Ессетс» про купівлі кредитного портфеля банку за кредитними договорами на загальну суму 52 589 658,70 грн., додатком до якого є зведена таблиця загального переліку боржників із загальними зведеними розмірами кредитної заборгованості розрахованої банком в загальному зведеному показнику, інших доказів до позову не додано. Представник відповідача зазначає, що кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, відповідно обставиною, яка підлягає доведенню, є підтвердження достовірності залишку кредитної заборгованості із врахуванням вартості застави - іпотеки, що невід`ємно впливає на набуття права іпотеки цілому. Без отриманих на адвокатський запит доказів щодо пред`явлення до позичальника раніше вимоги, без банківських виписок не можливо дослідити поданий позивачем зроблений ним розрахунок заборгованості та перевірити його достовірність, що враховуючи предмет спору та відсутність судового, позасудового стягнення заборгованості за даним кредитним договором, визначення суми заборгованості за Кредитним Договором у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на предмет іпотеки - є обов`язковим дослідження всіх складових заборгованості що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Представник відповідача вказує, що визнанню права іпотекодержателя та зверненню стягнення на предмет іпотеки передує процедура стягнення залишку кредитної заборгованості, так як стягнення предмету іпотеки є похідним правом. Є недопустимим ініціювання судового спору за похідними вимогами без реалізації права стягнення боргу за основною вимогою кредиторської заборгованості. Також зазначає, що ініціювавши даний позов, позивач намагається встановити рішенням суду преюдиційні факти якими компенсувати пропущені строки у своїй вимозі щодо стягнення боргу по якому строк звернення до суду сплив ще в 2013 році. Ініціювання позивачем захисту свого права в такий спосіб обходу процедурі стягнення заборгованості за кредитним договором, вказує на дійсні правові наслідки яких бажає досягти позивач - обійти встановлення судом пропущення строків давності за основною вимогою, що нерозривно впливає на процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, позбавити відповідача зареєстрованого права власності на свою користь поза межами строків позовної давності, тобто із свідомим порушенням принципу правової визначеності. Судом 31.10.2023 року за вх..№47887 отримано клопотання, за підписом представника відповідача - адвоката Радецької Т.П., в якому остання просила долучити до матеріалів справи наступні документи: відповідь на адвокатський запит Відділу Державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 16.10.2023 року за вих..№117900 на адвокатський запит №0910/23-1 від 09.10.2023 року; копія листа від Дніпровського районного суду міста Києва за вих..№6-3648/2011/48905/2023 від 25.10.2023 року; копію ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06.11.2014 року по справі №6-3648/11; клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №6-3648/11. Ухвалою суду від 28 березня 2024 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» оригінали письмових доказів, а саме: 1) банківську виписку по поточному рахунку № [NUMBER] позичальника, [PERSON] , відкритого в АТ «Ерсте банк» правонаступником якого був АТ «Фідобанк» за період з 02.07.2010 року по 25.09.2020 рік включно; 2) банківську виписку по відсотковому рахунку № [NUMBER] відкритого до Кредитного Договору №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року позичальника, [PERSON] , в АТ «Ерсте банк» правонаступником якого був АТ «Фідобанк» за період з 02.07.2010 року по 25.09.2020 рік включно; 3) банківську виписку по кредитному рахунку за Кредитним №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року позичальника, [PERSON] , відкритого в АТ «Ерсте банк» правонаступником якого був АТ «Фідобанк» в розрізі кожного виду нарахованих та сплачених сум кредитної заборгованості за період з 02.07.2010 року по 25.09.2020 рік включно. Судом 29.04.2024 року за вх..№23531 отримано заяву про застосування строків позовної давності, в якій представник відповідача - адвокат Радецька Т.П. просила відмовити у задоволенні позову. Представник позивача - адвокат Ткачук О.А. подав до суду заяву, яка була зареєстрована канцелярією суду 30.05.2024 року завх.№29740, в якій просив долучити до матеріалів справи відповідь заступника директора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.05.2024 року за вих№57-5236/24 з випискою по рахунку за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008, укладеним з [PERSON] з 20.05.2016 року по 25.09.2020 року. Судом 30.05.2024 року за вх..№29777 отримано заяву, в якій представник позивача - адвокат Ткачук О.А. просив суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки представник відповідача не надала доказів, що підтверджують факт того, що попередній кредитор АТ «Ерсте Банк» в рамках певного судового процесу Третейського суду, на підставі рішення якого видавався виконачий лист №6-3648 виданий 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м.Києва стосується саме дострокового стягнення заборгованості відповідача за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року, і що в позовних вимогах попередній кредитор просив достроково стягнути всю заборгованість саме за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року. Представник відповідача - адвокат Радецька Т.П. направила до суду письмові пояснення щодо застосування позовної давності до вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, письмові пояснення щодо наданої виписки на ухвалу суду про витребування доказів та письмові пояснення щодо обраного позивачем способу захисту, які були зареєстровані канцелярією суду 05.08.2024 року за вх..№41545, 05.08.2024 року за вх..№41429 та 06.08.2024 року за №41572. Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У прохальній частині позовної заяви представник позивача - адвокат Ткачук О.А. провив суд, у разі неявки в судове засідання представника позивача проводити розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Спектрум Ессест», позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом 22.08.2024 року за вх..№43931 отримано клопотання, в якому представник відповідача - адвокат Радецька Т.П. просила суд розгляд справи проводити у відсутності відповідача та представника, позовні вимоги заперечує повністю та просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін та прийняття судового рішення на підставі наявних матеріалів, оскільки всі учасники справи були належним чином та завчасно у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені по дату, час та місце слухання справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, відповідач скористався своїм правом та подав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.09.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК»), було укладено кредитний договір №014/11707/6/23294, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100000 доларів США 00 центів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних, строком користування до 18 вересня 2025 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року за р/н [NUMBER] . За умовами пункту 1.2 вказаного Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно (далі - Предмет іпотеки): - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.08.2008 року Виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майне 22.08.2008 року за реєстраційним номером 22822031; - земельна ділянка площею 0,1500 га, за кадастровим номером: 3220488301:02:005:0011, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №789739, виданого 03.11.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010601000389. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку. Відповідно до п.1.3. договору заставна вартість Предмету іпотеки, визначається на підставі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку, яка становить 563983,00 грн. та земельної ділянки, яка становить - 144857,00 грн. Загальна ринкова вартість предмету іпотеки становить 708840,00 грн. Відповідно до п. 3.1.4. Іпотечного договору, у випадку не виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 Іпотечного договору, та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що будуть визначені на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, комісії, можливих неустойок та збитків, витрати на утримання заставленого майна, а також витрати пов`язані з реалізацією Предмета іпотеки. Згідно з п. 5.4. Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Також судом встановлено, що 11.05.2010 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/11707/6/23294, згідно з якою змінювався графік погашення кредитної заборгованості. Також, сторонами було погоджено «Графік погашення», що є невід`ємною частиною Додаткової угоди. 02.07.2010 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №014/11707/6/23294, згідно з якою проводилась реструктуризація простроченого заборгованості за нарахованими відсотками, шляхом приєднання прострочених нарахованих відсотків в сумі 14171,25 грн. до тіла кредиту. Також, сторонами було погоджено «Графік погашення», що є невід`ємною частиною Додаткової угоди. Також встановлено, що 02.07.2010 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» було укладено додатковий договір до іпотечного договору від 19.09.2008 року, відповідно до якого сторони погодили, що в іпотечному договорі, посвідченому приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року, в реєстрі за №6303, пункт 1.1 викласти в такій редакції: Цей договір забезпечує вимоги «Іпотекодержатиля», що витікають з кредитного договору №014/11707/6/23294 від 19 вересня 2008 року, укладеного між Іпотекодержатилем та Іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (далі - Кредитний договір), за умовами якого Іпотекодержатель зобов`язується перед Іпотекодавцем надати йому на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 110737,71 (сто десять тисяч сімсот тридцять сім) доларів США 71 цент, а Іпотекодавець в свою чергу зобов`язується повернути цей кредит до 18 вересня 2025 року, сплатити проценти за його користування в розмірі 13% відсотків річних, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору. Даний додатковий договір посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 02.07.2010 року, в реєстрі за №2153. 25.09.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Черленюх Л.В. 25.09.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 1219. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги ПАТ «Фідобанк» відступило, а ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги, окрім іншого, за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року та всіма договорами, які укладались в забезпечення виконання зобов`язань за кредитивним договором, в тому числі іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 19.09.2008 року за р/н [NUMBER] . Відповідно до Реєстру боржників від 25.09.2020 року до Договору про відступлення прав вимоги № GL3N218881, ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року в сумі 130746,30 доларів США, з яких: 110737,71 доларів США - заборгованість за основним боргом; 20008,59 доларів США - заборгованість за відсотками. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.05.2021 року за №259126101, за параметрами запиту (пошуку) по кадастровому номеру земельної ділянки - 3220488301:02:005:0011, вбачається, що вище вказана земельна ділянка за кадастровим номером 3220488301:02:005:0011 разом з розташованим на ній житловим будинком, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] , та обтяжена іпотекою і забороною на користь іпотекодержателя ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник якого ПАТ «ФІДОБАНК»), згідне вище вказаного Іпотечного договору. Згідно інформації від 10.02.2021 року з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за кадастровим номерок 3220488301:02:005:0011, дана земельна ділянка за кадастровим номером 3220488301:02:005:0011 належить на праві приватної власності [PERSON] , та має іншу площу 0,1525 та. та розташована по адресі: [ADDRESS] з цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору; (присадибна ділянка). Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.06.2021 року за вих. №29-10-0.331-7600/2-21 вбачається, що за інформацією наданою Міськрайонним управлінням у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - Міськрайонне управління) у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного, користування землею, договорів оренди землі,наявний запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220488301:02:005:0011 серії ЯБ № 789739 від 05.11.2006 р. на ім`я [PERSON] . Згідно Книги записів земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Громадянин - [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого за № 5681 від 05.09.2006 року. В архіві Міськрайонного управління Держгеокадастру наявний другий примірник державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯБ№ 789739 від 05.11.2006 р. виданий гр. [PERSON] . У обґрунтування суми заборгованості за кредитом позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року, згідно з якого заборгованість станом на 21.03.2023 року становить: за кредитом - 110737,71 доларів США, що еквівалентно 4049523,02 грн., по процентах - 20008,59 доларів США, що еквівалентно 731686,12 грн., 3% річні - 17090,68 доларів США, що еквівалентно 624982,24 грн. Згідно відповіді Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 27.03.2024 року за №72973, відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП-спецрозділ) у період з 21.10.2011 року по 30.03.2012 року в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало ВП [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №6-3648 виданого 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про: Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором з фізичною особою №014/11707/6/23294 від 19 вересня 2008р. в сумі 129077,17 доларів США, що є еквівалентом 1030513,41 грн. за курсом НБУ станом на 26.05.2011 р. (1 долар=7,9837), в тому числі: основна сума боргу за кредитом - 110737,71 доларів США; за простроченими відсотками по кредиту - 5696,58 доларів США; заборгованість по сплаті пені за прострочення кредиту - 4367,67 доларів США; заборгованість по сплаті пені за прострочення відсотків по кредиту - 7 475,21 доларів США, а також штраф 800,00 доларів США та 10705,13 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом при Асоціації українських банків. Виконавче провадження [NUMBER] знищено за терміном зберігання. З відповіді Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.04.2024 року за №93133 вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП-спецрозділ) у період з 11.06.2012 року по 14.01.2014 року в Білоцерківському районному відділі державно, виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало ВП [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №6-3648 виданого 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про: Стягнення із [PERSON] 1041218,54 грн. боргу на користь ПАТ «Ерсте Банк». ВП [NUMBER] завершено на підставі п. 3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення постанови (відмова стягувана від майна боржника). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.11.2014 року у справі №6-3648/2011 замінено сторону виконавчого провадження - кредитора Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» - по виконавчому листу № 6-3648/11, який виданий 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» в розмірі 1 030 513,41 грн. та третейський збір в розмірі 10 705,13 грн. Судом встановлено, що 06.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було задоволено заяву ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON] про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при Асоціації українських банків, відповідно до якого з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк» було стягнуто борг в розмірі 1 030 513,41 грн. та третейський збір в розмірі 10 705,13 грн. З відповіді Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 16.10.2023 року за №117900 вбачається, що перевіркою АСВП у період 09.02.2015 по 26.03.2017 на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №6-3648 виданого 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про: Стягнення із [PERSON] 1041218,54 грн. боргу на користь ПАТ «Ерсте Банк». 26.03.2017 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Відповідно до відповіді Третейського суду при асоціації Українських Банків від 26.02.2024 року за №12, копію рішення Третейського суду АУБ від 2010-2011 р.р. по третейській справі без номера на ім`я [PERSON] не можливо виготовити, оскільки усі третейські справи за 2010-2011 роки були знищені зі спливом 10 річного строку зберігання. В матеріалах справи наявна відповідь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.05.2024 року за №57-5236/24, в якій зазначено, що відповідно до наявної у Фонді інформації право вимоги за кредитним договором №014/1170/6/23294 від 19.09.2008, укладеним з [PERSON] , було відступлено на відкритих торгах (аукціоні), що відбулися 01.09.2020 р. (у складі пулу активів, лот №GL3N218881, протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-08-07-000001-b) на користь ТОВ «Спектрум Ессетс». Також надали виписки по рахунках за кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 за період з дати запровадження тимчасової адміністрації ПУАТ «Фідобанк» з 20.05.2016 по 25.09.2020, сформованими за даними з Єдиної операційно-інформаційної системи Фонду. При вирішені спору суд керувався наступними нормами права. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ). Кредитний договір є договором консенсуальним, платним, двосторонньо зобов`язальним. Також кредитний договір є реальним договором, оскільки відповідно до ст. 1046 ЦК України та ч. 2 ст. 1054 ЦК України Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. (ст. 3 Закону України «Про іпотеку») Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою цієї статті; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Якщо будівля (споруда), об`єкт незавершеного будівництва, що передаються в іпотеку, розташовані на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда), об`єкт незавершеного будівництва підлягають передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо така земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування) після звернення стягнення на будівлю (споруду), об`єкт незавершеного будівництва, новий власник набуває права і обов`язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди (користування) такої земельної ділянки. (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку») Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, сторона відповідача не заперечувала існування заборгованості за спірним кредитним договором та не спростували її розміру, оскільки не надала контрозрахунку, позивач як кредитор має право вимоги до боржника, як іпотекодержатель, вправі задовольнити шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. Під час розгляду справи представником відповідача було подано заяву про застосування до вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися у разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 755/13805/16-ц (провадження № 14-208цс21) зазначено, що: «31. Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`зання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством (див.: постанови від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 (пункт 8.6), від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (пункт 40)). 48. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості захистити своє право чи інтерес через суд. 51. Велика Палата Верховного Суду підтримує висновок, згідно з яким слід розмежовувати вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Переривання загальної позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу загальної позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки». Як встановлено судом у даній справі, кредитодавець скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та вже здійснювалося примусове стягнення як всього залишку кредитної заборгованості, як по сумі основної заборгованості так і по сумі відсотків, стягнутих у 2011 році Третейським судом при Асоціації українських банків, про що було видано 07.09.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва виконавчий лист № 6-3648, відповідно до якого було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. В рамках виконавчого провадження ВП [NUMBER] здійснювалося примусове стягнення кредитної заборгованості за Кредитним Договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 р. AT «Ерсте Банк» в загальному розмірі в сумі 129 077, 17 Дол. США, що еквівалентно 1 030 513,41 грн. за курсом НБУ станом на 26.05.2011 року (1 долар = 7,9837), яка складається: - із суми основного боргу за кредитом в розмірі 110 737, 17 дол.США; - із суми прострочених відсотків по кредиту в розмірі 5 696,58 дол.США; -заборгованості по сплаті пені за прострочення кредиту - 4 367.67 дол.США; -заборгованості по сплаті пені за прострочення відсотків по кредиту - 7 475.21 дол.США; - штрафу -800 дол.США та витрат в розмірі 10 705.13 грн. пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом при Асоціації українських банків. Суд критично оцінює доводи представника позивача, що відповідачем не надано жодного доказу, який підтверджував факт того, що попередній кредитор АТ «Ерсте Банк» в рамках певного судового процесу Тетейського суду, на підставі рішення якого видавався виконавчий лист №6-3648 виданого 07.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва стосувався саме дострокового стягнення заборгованості відповідача за Кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року, і що в позовних вимогах попередній кредитор АТ «Ерсте Банк» просив достроково стягнути всю заборгованість саме за Кредитним договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року, оскільки дані твердження спростовуються відповіддю Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 27.03.2024 року за №72973. Використавши своє право, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, пред`явивши позов про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Пред`явлення позову про стягнення кредитної заборгованості до третейського суду перериває позовну давність та може свідчити про зміну строку виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі № 285/3950/17-ц. Заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не замінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто після укладення первісним і новим кредиторами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, для нового кредитора строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для первісного кредитора (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц). У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року в справі № 201/15310/16 (провадження № 61-547св21) зазначено, що слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо). Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом статті 261 Цивільного кодексу України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці фанти. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. Аналогічна за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 у справі № 57/314-6/526-2012. Отже, при визначенні початку перебігу строку позовної давності суду слід з`ясовувати та враховувати обставини як щодо моменту, коли особа довідалась, так і щодо моменту, коли особа могла дізнатися (мала можливість дізнатися) про порушення свого права в їх сукупності, як обов`язкових складових визначення початку перебігу позовної давності. Суд приходить до висновку, що початок перебігу позовної давності в спірних правовідносинах слід обчислювати з 2011 року, коли попередній кредитор АТ «Ерсте Банк» змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором від 19.09.2008 року № 014/11707/6/23294, оскільки рішенням Третейським судом при Асоціації українських банків, на підставі якого 07.09.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 6-3648, яким було стягнуто заборгованості за Кредитним Договором №014/11707/6/23294 від 19.09.2008 року. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до [PERSON] про визнання права іпотекодержатиля та звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити, у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» задоволенні не підлягають, судові витрати у справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed