Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

В лютому 2024 року Акціонерне товариство ?Державний ощадний банк України? в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ ?Ощадбанк? (надалі по тексту - позивач, АТ ?Ощадбанк?) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на користь АТ ?Ощадбанк? заборгованість за договором про споживчий кредит №429_0104 (для придбання транспортного засобу) від 10 травня 2018 року, яка станом на 08 лютого 2024 року складає 1 273 226, 08 грн.; -звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна № 380 від 10 травня 2018 року, а саме: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель - GLE 250, державний реєстраційний номер - [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05 жовтня 2018 року; -стягнути з [PERSON] на користь АТ ?Ощадбанк? судовий збір у розмір 19 098, 39 грн. Свої вимог обгрунтовує тим, що 10 травня 2018 року між АТ ?Ощадбанк? та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №429_104, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 1 603 740, 66 грн. на придбання транспортного засобу. Кредитні кошти відповідачка зобов?язалася повернути разом з відсотками у розмірі 11, 60 % річних до 10 травня 2023 року. В цей же день, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ ?Ощадбанк? та [PERSON] було укладено договір застави №380 від 10 травня 2018 року, відповідно до умов якого заставодавець передав банку в заставу транспортний засіб марки ?MERCEDES-BENZ?,модель - GLE 250, державний реєстраційний номер - [NUMBER] . Цього ж дня, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль. З боку позивача умови кредитного договору були виконані належним чином. Відповідачка ж у свою чергу, порушила свої зобов?язання за кредитним договором, отриманий кредит у встановлені кредитним договором строки не повернула, у зв?язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 273 226, 08 грн., з яких: борг за кредитом - 1 129 059, 55 грн.; проценти за користування кредитом - 99 134, 40 грн.; загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом - 17, 03 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 43 652, 28 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 362, 82 грн. У зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачка, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з?явилася; про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслала, як і не направила свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення представника позивача, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, обов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. (ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання. (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов?зання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. (ст. 611 ЦК України). Одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. (ч.2 ст. 615 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 28 квітня 2018 року між ПАТ ?Українська автомобільна корпорація? Філія ?Автомобільний центр Київ? та [PERSON] було укладено договір №0852600063 купівлі - продажу, відповідно до умов якого продавець АТ ?Українська автомобільна корпорація? Філія ?Автомобільний центр Київ? зобов?язаний передати у власність покупцю [PERSON] товар, а саме: транспортний засіб марки ?MERCEDES-BENZ?, модель - GLE 250, а покупець зобов`язаний прийняти вказаний товар та сплатити його ціну. Авансовий платіж складає 178 193, 90 грн. Різниця коштів між повною вартістю автомобіля та сплаченим покупцем авансом (?кредит?) 1 603 740, 66 грн., в тому числі ПДВ - 267 290, 11 грн. (п.п. 2.4.2. договору купівлі-продажу). 10 травня 2018 року між АТ ?Ощадбанк? та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №429_0104 (для придбання транспортного засобу) (надалі - кредитний договір). Відповідно до п.п.2.2., 2.3. кредитного договору, кредит надається в загальному розмірі 1 603 740, 66 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 травня 2023 року. Кредит надається для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу (цільове призначення кредиту). За користування кредитом позичальник зобов?язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 11, 60% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою (п. 2.4.1 кредитного договору). Банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу АТ ?Українська Автомобільна корпорація? Філія ?Автомобільний центр Київ? (п.3.2.1 кредитного договору). Всі платежі за даним договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій, тощо) здійснюється шляхом списання банком коштів з поточного рахунку (п.3.3.1 кредитного договору). Позичальник зобов?язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 35 351, 00 грн. Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 10 червня 2018 року, в подальшому - не пізніше 10 числа кожного місяця (п.3.3.3 кредитного договору). Пунктом 3.4. кредитного договору, сторонами погоджено черговість виконання (погашення) зобов?язнання позичальником за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів та інших платежів). Підписання сторонами вищезазначеного кредитного договору свідчить про те, що сторонами в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Отже, судом встановлено, що станом на день розгляду даної справи, кредитний договір №429_104 від 10.05.2018 є дійсним та ніким не оспорений. Вищезазначений кредитний договір [PERSON] у судовому порядку не оспорювала. З боку відповідачки суду не було надано доказів належного виконання взятих на себе зобов?язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. За приписами чч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов?язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору (чч. 1, 2 ст. 634 ЦК України). Статтею 638 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 10 травня 2018 року між АТ ?Ощадбанк? та [PERSON] було укладено договір застави майна №380, відповідно до якого заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов?язання, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю - [PERSON] на праві власності (п.2.1. договору застави). Предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме: транспортний засіб з характеристиками: автомобіль марки ?MERCEDES-BENZ?, модель - GLE 250 vin-код (номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2018, колір - Чорний, об`єм двигуна 2143, державний реєстраційний номер - [NUMBER] . Договірна вартість предмету застави за погодженням сторін становить - 1 781 934, 07 грн. (п.п.2.4, 2.5., 2.6. договору застави). Як вбачається із меморіального ордеру №429_0104 від 10 травня 2018 року, АТ ?Ощадбанк? на рахунок АТ ?Українська автомобільна корпорація? Філія ?Автомобільний центр Київ? було перераховано грошові кошти в сумі 1 603 740, 66 грн., з призначенням платежу ? сплата частини вартості транс.засобу Mercedes-Benz GLE 250 рік випуску 2018, зг. рах.№ 901/0852600063 від 10 травня 2018 року, в т.ч. ПДВ. Покупець [PERSON] (а.с.66). Оскільки, відповідачка допустила порушення умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, позивачем, за адресою місця реєстрації відповідачки було направлено повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання (лист-вимога). Дана вимога отримана відповідачкою 01 жовтня 2020 року, однак, була залишена без задоволення. З урахуванням вищезазначеного, судом достовірно встановлено, що з боку відповідачки наявні порушення належного виконання умов кредитного договору, у зв?язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 08 лютого 2024 року складає 1 273 226, 08 грн., з яких: 1 129 059, 55 грн - борг за тілом кредиту; 99 134, 00 грн. - проценти за користування кредитом; 17, 03 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом; 43 652, 28 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1 362, 82 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ ?Ощадбанк? в частині стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню, так як, обґрунтовані на вимогах закону. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов?язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.1 Закону України ?Про заставу?, застава - це спосіб забезпечення зобов?язань, якщо інше не встановлено законом. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст.574 ЦК України). Згідно ст.27 Закону України ?Про заставу?, застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Статтями 15, 16 Закону України ?Про заставу? визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а обтяжувач (продавець) рухомих речей, які виступають предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження, при цьому, такий пріоритет є вищим за інші обтяження рухомого майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України ?Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень?, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі - продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно ч.1 ст.589 ЦК України, в разі невиконання зобов?язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, при цьому, заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя (частина друга статті 17 Закону України ?Про заставу?), водночас, застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина перша статті 27 Закону України ?Про заставу?). За нормою чч. 1, 2 ст. 12 Закону України ?Про заставу?, у договорі застави визначаються суть, розмір та строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa/або посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Опис предмета застави в договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо). Частиною 1 ст. 13 Закону України ?Про заставу? встановлено, що договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Як передбачено чч. 1, 3 ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави рухомого майна є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ч. 4 ст. 577 ЦК України). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 5 ст. 590 ЦК України, у разі часткового виконання боржником зобов?язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави: 1) у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; 2) у разі порушення заставодавцем правил про розпоряджання предметом застави; 3) в інших випадках, встановлених законом або договором (ч. 2 ст. 592 ЦК України). Як вбачається із п.4.1.7 договору застави майна №380 від 10 травня 2018 року, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання зобов`язання, звернути стягнення на предмет застави, у тому числі, у разі: (3) невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору, якщо прострочення строку погашення будь-якого з платежів або його часина становить більше місяця). Відповідно до ст. 19 Закону України ?Про заставу?, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п?ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (чч. 1, 6, 7 ст. 20 Закону України ?Про заставу?). За правилами статей 12, 13, 78, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вищезазначеного, під час розгляду справи судом не встановлено, а з боку відповідачки не було надано доказів, які б свідчили про відсутність кредитної заборгованості або про належне виконання взятих на себе зобов?язань по кредитному договору з боку [PERSON] , Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ ?Ощадбанк? є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка порушила умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 19 098, 39 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved