Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

31.07.2024 представник позивача\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах Акціонерного товариства «ОТП Банк», зі змісту якого просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 2035613970 від 12.02.2021 станом на 09.11.2023 у розмірі 10916,61 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту\~7003,39 грн, заборгованості за відсотками\~1,10 грн, заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування 3912,12 грн. Крім цього просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.02.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2035613970, на підставі якого АТ «ОТП БАНК» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором (п. 1 кредитного договору). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору , кредит видається у розмірі 31611,00 грн. на цільове використання кредиту: на придбання Товару у продавця, у розмірі 490,00 грн.\~на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «СМС +Довідка», у розмірі 500,00 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2: страхування нерухомого майна від ПАТ СК «Арсенал Страхування». 12.02.2021 відповідач звернувся до позивача із вимогою відкриття карткового рахунку, тим самим підписавши особисто Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» 12.02.2021 р. та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Доказами придбання товару за кошти банку згідно з кредитним договором №2035613970 від 12.02.2021 року є видаткова накладна № 82-8790671 продавця із чітким визначеним товаром отримання у кредит та сумою розрахунку за товар із вказівкою на реквізити сторін. Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку із порушенням умов кредитного договору станом на 09.11.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» становить суму у розмірі 10916,61 грн., що складається із: із заборгованості за тілом кредиту\~7003,39 грн, заборгованості за відсотками\~1,10 грн, заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування 3912,12 грн. 14.11.2023 року представник АТ «ОТП БАНК» звернувся із досудовою вимогою до відповідача про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 2035613970 від 12.02.2021 року досудова вимога була повернута відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання. Тому позивач просить примусово стягнути з [PERSON] заявлену кредитну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві вказано, що що розгляд справи проводити бех його участі в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення про задоволення позову. Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов, заяв, клопотань не подавав. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Позовна заява з додатками, ухвала про відкриття ползовного провадження та повістка-повідомлення направлялися відповідачу за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Проте, 30 сепня 2024 року кореспонденція повернута до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже днем повідомлення відповідача вважається 30.08.2024 Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 12.02.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №202035613970, на підставі якого АТ «ОТП БАНК» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених Кредитним договором (п. 1 кредитного договору). Відповідно до умов кредитного договору №202035613970 від 12.02.2021 [PERSON] отримав кредит у розмірі 31611,00 грн. на придбання товару у продавця ТОВ "ДІЄСА" на строк до 12.01.2023 року під 0,01 % річних Дата остаточного повернення кредиту 12.01.2023 року, строк, на який надається кредит, визначено графіком платежів, а саме по 1588,00 грн.щомісяці , крім останнього - 1580,08 грн. (а.с.11) . З розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснив 14 платежів та погасив 25597,61 грн тобто станом на 09.11.2023 року його заборгованість перед банком становить 7003,39 грн за тілом кредиту та 1,10 грн - відсотки, а також 3912,12 грн за комісією (а.с. 9). Таким чином суд встановив, що між сторонами існують цивільно-правові, зобов`язальні правовідносини, що регулюються нормами ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 3 та 5\~ст. 203 ЦК України\~визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно з укладеного кредитного договору № 2035613970 від 12.02.2021 року отримав від позивача кредит в сумі 31611,00 грн., на придбання у ТОВ «ДІЄСА» товару, а саме: -монітор 24" SAMSUNG LC24F390FHIXCI - вартістю 2665,83 грн.; -монітор 24" SAMSUNG LS22F350FHIXCI - вартістю 2036,67 грн.; -монітор 24" SAMSUNG LF24T350FHIXCI - вартістю 2749,17 грн.; -монітор 23.8" MSI PRO MP242 (9S6-3PA1CT-001)- вартістю 3165,83 грн.; -пилосос PHILIPS FC9174/01 - вартістю 5145,00 грн.; -монітор 24" SAMSUNG LF24T350FHIXCI - вартістю 2749,17 грн.; -монітор 24" SAMSUNG LF24Т350FHIXCI - вартістю 2749,17 грн.; -монітор 24" SAMSUNG LF24Т350FHIXCI - вартістю 2749,17 грн.; -планшет LENOVO TAB M10( HD) LTE вартістю 3913,33 грн.; -карта пам`яті Apacer microSDHC 32GB UHS-I CI10+adapt вартістю 85,83 грн. Зазначені обставини підтверджуються: видатковою накладною № 82-8790671 від 12.02.2021 року (а.с. 14), квитанцією від 13.02.2021 про сплату 33611,00 грн (а.с.15) , товарним чеком № С182-0008790671 від 12.02.2021 (а.с.16) Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного Договору № 2035613970 від 12.02.2021 - графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту - 24 місяці, загальна вартість кредиту\~- 36516,08 грн., щомісячний платіж позичальника становить 1588,00 грн., крім останнього - 1580,08 грн. З розрахунку заборгованості слідує, що відповідач здійснив 14 платежів та погасив 25597,61 грн тобто станом на 09.11.2023 року його заборгованість перед банком становить 7003,39 грн за тілом кредиту та 1,10 грн - відсотки (а.с. 9). Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним в частині необхідності стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі\~-7003,39 грн.; заборгованості за відсотками в сумі - 1,10 грн.; що сукупно становить 7004,49 грн Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 3912,12 грн. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,іншимиактами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умовами Кредитного договору № 2035613970 від 12.02.2021 п.1.1 передбачено , що комісія за управління кредитом становить щомісячно - 3,0 % від суми кредиту. В графіку платежів визначено, що Позичальник має сплатити за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 3912,12\~грн. (а.с.13) При цьому позивачем не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг то положення кредитного договору № 2035613970 від 12.02.2021 щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості і в сумі 3912,12 грн є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. Отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Отже враховуючи вищевикладене судом приймається рішення про чвсткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив 3028,00 грн, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету Українип. Оскільки позов АТ «ОТП Банк» задоволено частково, з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2362,53 грн (7004,49 грн :10916,61 грн х 3028,00 грн =1942,87 грн) На підставі викладеного,

Outcome: partial