Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Вказана позовна заява надійшла до суду 07.06.2024 року.\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2023 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у них не склалося, через різні погляди сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння між ними та довіри, різницею у характерах, поглядах на сімейні стосунки та цінності, а також через постійні сварки та конфлікти, які залагодити не вдалося, що призвело до того, що вони перестали спілкуватись. З січня 2024 року їх сімейні відносини були фактично припинені, вони проживають окремо. На думку позивача, примирення неможливе та суперечить її інтересам. Відповідач її уникає та відмовляється в позасудовому порядку врегулювати питання про розірвання шлюбу через відділ ДРАЦС. Тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом та просила їх шлюб розірвати. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 20.06.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити у її відсутність/а.с.2-3/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належними чином/ а.с.16/, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними і тому справа розглянута у його відсутність. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2023 року Відділом реєстрації актів цивільного стану та місця проживання Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, актовий запис № 4/а.с.7/. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час\~ розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, з січня 2024 року проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved