Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» в особі Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор»-«Західдіпрошлях» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку. В обґрунтування позову покликається на те, що вона працювала у Львівській філії Державного підприємства-Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господадства "Укрдіпродор"-"Західдіпрошлях" на посаді провідного інженера з 01.06.2017 року. З 16.01.2024 року звільнилась за власним бажанням. Вказує, що у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває справа № 465/9749/23 за позовом [PERSON] до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" в особі Львівської філії Державного підприємства-Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор"-"Західдіпрошлях" про стягнення заробітної плати, компенсації, моральної шкоди. Та позивачкою заявлено вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 128497,77 грн. (за період з лютого 2022 р. по липень 2023 р.), компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 10282,87 грн. (станом на 19.10.2023 р.), стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Провадження у вказаній справі триває, відзиву від відповідача не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про заборгованість № 06 від 19.10.2023 р., сума заборгованості з виплати заробітної плати з лютого 2022 року по липень 2023 року у складає 128497,77грн. Оскільки, відповідачем не здійснено виплату заборгованості по заробітній платі, у зв`язку з чим збільшилась сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, у відповідача також виникла заборгованість з виплати заробітної плати за січень 2024 р., яка також не є погашеною. Згідно довідки про заборгованість від 17.01.2024 року № 01/01 від 17.01.2024 р., сума заборгованості з виплати заробітної плати з лютого 2022 року по січень 2024 року у складає 154 109,36 грн., зокрема: лютий 2022 року 4634,95 грн. березень2022року 10134,95 грн. квітень 2022 року 10134,95 грн. травень 2022 року 5679,94 грн. червень 2022 року 8509,93 грн. липень 2022 року 8531,65 грн. серпень 2022 року 9588,03 грн. вересень 2022 року 10501,22 грн. жовтень 2022 року -6589,97 грн. грудень 2022 року -7231,38 грн. січень 2023 року 7831,55 грн. лютий 2023 року 10134,95 грн. квітень 2023 року 8614,71 грн. травень 2023 року 10134,95 грн. червень 2023 року 7831,55 грн. липень 2023 року 2413,09 грн. січень 2024 року 25611,59 (в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 25170,95 грн.). Оскільки у справі № 465/9749/23 заявлено вимогу про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 128 497,77 грн. (за період з лютого 2022 р. по липень 2023 р.), у вказаному позові позивачка заявляє вимогу про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за січень 2024 р. у розмірі 25 611,59 грн. Крім цього, зазначає, що у позовній заяві по справі № 465/9749/23 позивачкою здійснено розрахунок компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів його виплати за період заборгованості станом на 19.10.2023 р., яка виникла у період з лютого 2022року по липень 2023 року. Розмір компенсації, заявлений позивачкою, становить 10 282,87 грн. Станом на 10.04.2024 року позивачка має право на компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів його виплати (включаючи компенсацію за заборгованість з виплати заробітної плати, яка виникла у січні 2024 р.) у розмірі 13 905,76 грн. (сума, без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів). Так як, частина вимог щодо стягнення з відповідача компенсації, зокрема за період з лютого 2022 року по вересень 2023 року заявлена позивачкою у справі № 465/9749/23 у розмірі 10 282,87 грн., станом на 10.04.2024 р. позивачка має право на компенсацію втрати частини доходів у розмірі 3 622,89 грн. (13 905,76 грн. - 10 282,87 грн. = 3 622,89 грн.) Також, просить стягнути розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 17 січня 2024 року по 10 квітня 2024 року у розмірі 35 286,06грн. Просить позовні вимоги задоволити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце проведення такого, відзиву та будь-яких інших клопотань до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що наказом в.о. директора Львівської філії Державного підприємства\~Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» Сало Ю.В. №7-к від 12 травня 2017 року [PERSON] прийнято на посаду інженера з окладом згідно штатного розпису з 15 травня 2017 року. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці"та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно довідки про доходи Львівської філії "Західдіпрошлях" від 17.01.2024 року №01/02, [PERSON] працювала у Львівській філії «Західдіпрошлях», форма працевлаштування\~основна, займала посаду\~провідного інженера. Нарахована заробітна плата за червень 2023 року становить 9728,64 грн., за липень 2023року\~2997,62 грн., всього\~12726,26 грн. Згідно довідки №01/01 від 17.01.2024 року заборгована заробітна плата [PERSON] станом на 16 січня 2024 року складає 154109,36 грн., а саме: лютий 2022 року 4634,95 грн.; березень 2022 року\~10134,95 грн.; квітень 2022 року\~10134,95 грн.; травень 2022 року\~5679,94грн.; червень 2022 року\~8509,93 грн.; липень 2022 року\~8531,65 грн.; серпень 2022 року\~9588,03 грн.; вересень 2022\~10501,22 грн.; жовтень 2022\~6589,97 грн.; грудень 2022 7231,38, січень 2023 7831,55, лютий 2023 10134,95, квітень 2023 8614,71, травень 2023 10134,95, червень 2023 7831.55, липень 2023 2413,09 січень 2024 25611,59 грн. (в т.ч. компенсанція за невикористану відпустку 25170,95грн.). Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі №905/361/19 від 19 травня 2020 року, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 607/2699/17 (провадження №6115999св20) викладений висновок про те, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів; усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2020 у справі № 607/3509/17 (провадження № 61-12609св20) зазначено, що оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Враховуючи викладене, за період, який позивачка зазначає у позовних вимогах заборгованість по заробітній платі становить 25\~611.59 грн., а тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, рішення в частині негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати позивача в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Наведене кореспондується з ст.34 Закону України "Про оплату праці", згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Державною службою статистики України. Величина приросту індексу споживчих цін за період березень\~2022\~ вересень\~2023: березень\~2022-1.045, квітень\~2022-1.031, травень\~2022 1.027, червень\~2022 1.031, липень\~2022 1.007, серпень\~2022 -1.011, вересень\~2022\~- 1.019, жовтень\~2022\~- 1.025, листопад\~2022\~- 1.007, грудень\~2022\~-1.007, січень\~2023\~- 1.008, лютий\~2023\~- 1.007, березень\~2023\~-1.015, квітень\~2023\~- 1.002, травень\~2023\~- 1.005, червень\~2023\~- 1.008, липень 2023 -0.994, серпень 2023 -0.986, вересень\~2023\~- 1.005, жовтень\~2023\~- 1.008, листопад\~2023\~- 1.005, грудень\~2023\~- 1.007, січень\~2024\~- 1.004, лютий\~2024\~- 1.003. Лютий\~2022\~року \~1399,75 грн.: Величина приросту індексу споживчих цін: 1.045 (Березень 2022) ? 1.031 (Квітень 2022) x 1.027 (Травень 2022) ? 1.031 (Червень 2022) ? 1.007 (Липень 2022) ? 1.011 (Серпень 2022) x 1.019 (Вересень 2022) ? 1.025 (Жовтень 2022) ? 1.007 (Листопад 2022) ? 1.007 (Грудень 2022) ? 1.008 (Січень 2023) ? 1.007 (Лютий 2023) ? 1.015 (Березень 2023) ? 1.002 (Квітень 2023) ? 1.005 (Травень 2023) ? 1.008 (Червень 2023) ? 0.994 (Липень 2023) ? 0.986 (Серпень 2023) ? 1.005 (Вересень 2023) ? 1.008 (Жовтень 2023) ? 1.005 (Листопад 2023) х 1.007 (Грудень 2023) ? 1.004 (Січень 2024)? 1.003 (Лютий 2024)? 100% - 100% = 1.301704\~? 100%-100% = 30.2% Сума компенсації за лютий\~2022\~р.: (4634,95 грн. х 30,2%) : 100% =\~1399,75 грн. Аналогічно розрахунок суми компенсацій за березень\~2022\~р. січень\~2024\~р.: березень\~2022\~року -2493,20 грн. (приріст індексу споживчих цін 24,6) квітень\~2022\~року \~2108,07 грн. (приріст індексу споживчих цін 20,8) травень\~2022\~року 999,67 грн. (приріст індексу споживчих цін 17,6) червень\~2022\~року \~1199,90 грн. (приріст індексу споживчих цін 14,1) липень\~2022\~року \~1134,71 грн. (приріст індексу споживчих цін 13,3) серпень\~2022\~року \~1160,15 грн. (приріст індексу споживчих цін 12,1) вересень\~2022\~року \~1050,12 грн. (приріст індексу споживчих цін 10,0) жовтень\~2022\~року 481,07 грн. (приріст індексу споживчих цін 7,3) грудень\~2022\~року 419,42 грн. (приріст індексу споживчих цін 5,8) січень\~2023\~року 391,58 грн. (приріст індексу споживчих цін 5,0) лютий\~2023\~року 435,80 грн. (приріст індексу споживчих цін 4,3) квітень\~2023\~року 215,37 грн. (приріст індексу споживчих цін 2,5) травень\~2023\~року 202,70 грн. (приріст індексу споживчих цін 2,0) червень\~2023\~року 93,98 грн. (приріст індексу споживчих цін 1,2) липень\~2023\~року 43,44 грн. (приріст індексу споживчих цін 1,8) січень\~2024\~року 76,83 грн. (приріст індексу споживчих цін 0,3) Оскільки частина вимог щодо стягнення з відповідача компенсації, зокрема за період з лютого\~2022\~року по вересень\~2023\~року заявлена позивачкою у справі № 465/9749/23 у розмірі 10 282,87 грн., станом на 10.04.2024\~р. позивачка має право на компенсацію втрати частини доходів у розмірі 3 622,89 грн. (13 905,76 грн. - 10 282,87 грн. = 3 622,89 грн.) Отже, загальна сума компенсації становить: 3622.89 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, враховуючи, що такий розрахунок не оспорюється відповідачем та ним не спростований. Щодо вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. Згідно наказу директора Львівської філії Державного підприємства\~Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» Вовкуновича І. від 15.01.2024 року №01-к, [PERSON] звільнено з посади провідного інженера за власним бажанням з 16 січня 2024 року. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За змістом статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до ч. 1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки №01/02 від 17 січня 2024 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 578.46 грн. Кількість робочих днів за період з 17 січня 2024 року по 10 квітня 2024 року складає 61 день. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 17 січня 2024 року по 10 квітня 2024 року складає 35\~286,06 грн. (578,46 грн. х 61 дні = 35286,06 грн.). Вказаний розрахунок відповідачем не оспорено та не спростовано, власного розрахунку не надано, а, отже, такий приймається судом до уваги, а вимога про стягнення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211.20 грн. від якого був звільнений позивач при подачі позову за позовну вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Outcome: approved