Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У березні 2024 від позивача [PERSON] до суду надійшов вищевказаний позов, в якому остання просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2014, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх чотирьох років стосунки з відповідачем розладились, стали частими сварки. Вже тривалий час сторони фактично не підтримують\~ жодних шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, кожен живе окремим життям. Спілкування з відповідачем за останній час призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння, а збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 04.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 07.05.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 02.05.2024 від позивача надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а також просить залишити набуте в шлюбі прізвище « [PERSON] ». Вказує про домашнє насильство відносно неї з боку відповідача та додає копії документів на підтвердження цього. 07.05.2024 від відповідача до суду надійшла заява про надання строку для примирення подружжя з метою збереження сім`ї. 07.05.2024 за заявою відповідача ухвалою суду надано сторонам строк для примирення у травні та червні 2024, зупинено провадження у справі до закінчення строку на примирення, визначеного судом, призначено наступний розгляд справи 03.07.2024. 20.08.2024 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, судовий збір просилть залишити за собою. У клопотанні від 02.05.2024 просить суд залишити набуте в шлюбі прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився, 20.08.2024 через канцелярію суду від представника відповідач - адвоката Мкртичової М.І., надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відоповідача та його представника. Також зазначено, що у визначений судом строк сторони не примирились, тому відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 15.10.2014 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1615, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження, актовий запис №1049, серія\~\~ [NUMBER] , про наявність у подружжя спільної доньки [PERSON] , [INFO] . На підтвердження вимог позову позивачем також надані до справи копії: протоколу серії ВАВ № 097719; термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 350515; талонів-повідомлень єдиного обліку № 12296, 12824 та 13348. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що дана позовна заява надійшла до суду у березні 2024, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, при цьому наданий судом строк для примирення подружжя не дав позитивного результату, будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved