Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, відповідно до якої просить надати йому право на укладення шлюбу, посилаючись на те, що він не досяг шлюбного віку, однак має намір укласти шлюб. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що укладення шлюбу повністю відповідатиме його інтересам, оскільки він довгий час перебуває у стосунках та має намір укласти щлюб з [PERSON] , що народилася [INFO] . Вони мають намір зареєструвати свої відносини у встановленому порядку, однак орган реєстрації актів цивільного стану відмовив у реєстрації шлюбу у зв`язку з недосягненням ним шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України. [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник Кременецького відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією паспорта, однак він не досяг передбаченого законом шлюбного віку. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 3 статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із вимогами ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Як вбачається із ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», заява про надання особі, яка не досягла шлюбного віку, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ч.1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом встановлено, що заявник має намір створити сім`ю з [PERSON] , який ґрунтується на вільній згоді, взаємній любові та повазі одне до одного. Остання не заперечує проти надання права на шлюб заявнику та бажає створити з ним сім`ю. Окрім цього, мати заявника та мати [PERSON] щодо надання права на реєстрацію даного шлюбу не заперечують. Одруження з [PERSON] відповідає інтересам заявника, а тому суд приходить до висновку, що йому слід надати право на шлюб. Тому заява [PERSON] про надання йому права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved