Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 44 628,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 1 073,60 грн судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . 19.08.2022 року актом № 230/16/01-2022, складеним ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс», було встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] . У ході обстеження зазначеної квартири комісією Управляючої компанії було виявлено наслідки залиття, а саме: відшарування фарби на стелі і стіні кухні та жовті плями на стелі коридору, пошкодження шафи у коридорі та меблів вбудованої кухні. Причиною залиття стало протікання із фільтра тонкої очистки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . У висновках комісії, зазначених у акті, шкода завдана майну позивача сталась в наслідок залиття, спричиненого власником квартири [ADDRESS] , який повинен був утримувати внутрішньоквартирне обладнання та мережі в належному стані. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Оскільки, після залиття стан квартири та кухонних меблів позивача був незадовільний, а перебування в квартирі мало потенційний ризик для здоров`я, у зв`язку із зростанням плісняви на стелі та стінах, позивачем було проведено ремонтні роботи на загальну суму 44 628,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 22, 319, 322, 1166, 1167, 1192, 1173, 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 10, 151 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.03.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2024 року розгляд справи відкладено на 28.05.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.05.2024 року розгляд справи відкладено на 05.09.2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав вимоги позовної заяви, просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась; повідомлялась судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції на адресу реєстрації, проте до суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення відповідачу з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 25.06.2013 року № 5337142. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 15.03.2023 року № 325844007). Згідно з Актом про залиття квартири від 19.08.2022 року № 230/16/01-2022, комісією у складі: головного інженера ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс» [PERSON] , інженера з експлуатації інженерних мереж ТОВ «КУЖЕ «Новосервіс» [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] проведено обстеження у квартирі [ADDRESS] та виявлено такі ушкодження: відшарування фарби на стелі і стіні кухні та жовті плями на стелі коридора, пошкодження шафи у коридорі та меблів вбудованої кухні. Причиною Залиття стало протікання із фільтра тонкої очистки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . У висновках комісії, зазначених у акті, шкода завдана майну позивача сталась в наслідок залиття, спричиненого власником квартири [ADDRESS] , який повинен був утримувати внутрішньоквартирне обладнання та мережі в належному стані. Оскільки після залиття стан квартири та кухонних меблів позивача був незадовільний, а перебування в квартирі мало потенційний ризик для здоров`я, у зв`язку із зростанням плісняви на стелі та стінах, позивачем було проведено ремонтні роботи на загальну суму 44 628,00 грн. За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). За приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Зобов`язання з відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати, завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз положень ст.ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання з відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Отже, для застосування положень ст. 1166 ЦК України необхідно довести, що шкоду позивачу завдано саме неправомірними діями чи бездіяльністю особи, на яку покладається відповідальність відшкодувати шкоду, а саме необхідна наявність таких складових елементів як: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) прямий причинно-наслідковий зв`язок між першим та другим елементами; г) вина завдавача шкоди. Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі № 6-183цс14, постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11.09.2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 року у справі № 638/20603/16. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (п. 1 ч. 2 ст. 1167, ч. 5 ст. 1187 цього Кодексу). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. За правилами ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження факту пошкодження внаслідок залиття належного позивачу майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та завдання йому шкоди, позивач надав Акт про залиття, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.08.2022 року. Згідно з кошторисом на ремонтні роботи загальна вартість майнового збитку, завданого власнику майна, що знаходиться за вказаною адресою, становить 44 628,00 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України). За положеннями ст. 80 цього Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач довів належними та достатніми доказами обставини щодо залиття належної їй квартири та пошкодження майна внаслідок цього, причинно-наслідковий зв`язок між завданням шкоди позивачу та пошкодженням на внутрішньо квартирній каналізаційній мережі у належній відповідачу квартирі, розташованої на поверсі вище. При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності своєї вини у заподіянні збитків позивачу, зокрема, доказів на спростування доводів позивача стосовно вини відповідача у залитті квартири, у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку суду не надано; факт залиття відповідачем не оспорюється. З матеріалів справи вбачається, що залиття квартири, яка належить позивачу, відбулося з вини відповідача, яка в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдану позивачу шкоду на відповідача в розмірі, визначеному у которисі на ремонтні роботи, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме, в розмірі 44 628,00 грн., а відтак, про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн. за подання позову до суду, що підтверджується квитанцією № 0.0.3092377000.1 від 12.07.2023 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 073,60 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved