Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/19997/23 від 12 грудня 2023 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/19997/23 від 12 грудня 2023 року стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Зазначає, що визначений розмір аліментів справно сплачувати не має можливості. Просить зменшити до 1/4 частини заробітної плати. щомісячно. На підставі викладеного, позивач звернувся із відповідним позовом до суду. 04 червня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 28 серпня 2024 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні залучено відзив із викладенням заперечень. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 1631. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 760/19997/23 від 12 грудня 2023 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Також, було стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в розмірі 1/2 частини заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач, його матеріальне становище погіршилося, на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка, [PERSON] , [INFO] , яка хворіє та перенесла дві операції. Відповідно, позивач несе витрати на лікування та сплату комунальних послуг. Крім того, позивач вимушений винаймати житло /оренда квартири кожного місяця складає 7000 гривень/. У позивача, також, існують кредитні зобов`язання по договорам перед АТ «УКРСИББАНК», АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖДУНАРОДНИЙ БАНК» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач стверджує, що неспроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідач, як одержувач аліментів, зазначила в судовому засіданні, що на даний час розмір аліментів на 15-річного сина є співмірним його віку та потребам з урахуванням вартості самого необхідного для підлітка. Також, суд вважає, що позивач недостатньо підтвердив належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/2 частини заробітної плати щомісячно на 1/3 частини заробітної плати щомісячно. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів - підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, виконавчий лист № 760/19997/23, виданий 12.12.2023 року Солом`янським районним судом м. Києва, слід відкликати з примусового виконання. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial