Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Заявниці звернулись до суду з заявою, в якій просили встановити факти родинних та визнати, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а заявниці є його сестрами. Також заявниці просили відшкодувати їм судові витрати шляхом їх стягнення з ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну померлій квартиру. Заявниці та померлий [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] . Натомість на теперішній час заявниці не можуть оформити спадщину після смерті своєї матері, оскільки документально неможливо підтвердити наявність родинного зв`язку між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] , що зумовлено відсутністю документів про народження [PERSON] . В той же час наявні документи про народження особи на ім`я [PERSON] , [INFO] , які підтверджують наявність у заявниць брата. Заявниці стверджують, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, але у державних реєстрах відсутні будь-які відомості про зміну прізвища такої особи з [PERSON] на [PERSON]. Відсутність відповідних документів унеможливлює підтвердження фактичного спадкування [PERSON] майна після смерті [PERSON] , що на теперішній час перешкоджає з`ясуванню обсягу спадкового майна після смерті [PERSON] , що обумовлює необхідність встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. 30.04.2024р. судом відкрито провадження у справі. 09.05.2024р. на адресу суду надійшов відзив від ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), в якому така заінтересована особа просила відмовити заявницям у задоволенні вимог в частині стягнення судових витрат. В обґрунтування такої позиції у відзиві зазначається, що ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) ніяким чином не порушувало прав заявниць, а тому на такий орган не можна покладати судові витрати. 19.08.2024р. за запитом суду від Соснівського відділу у м. Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України на адресу суду надійшла інформація щодо документів, які стали підставою документування громадянина [PERSON] паспортом громадянина України та копії заяв [PERSON] та [PERSON] про видачу паспорта. Від начальника ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просила розглянути справу без участі представника ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що під час оформлення спадщини після смерті матері вони з сестрою не змогли підтвердити факт народження свого брата [PERSON] . Зазначила, що прізвище брата при народженні було [PERSON] , а на момент його смерті - [PERSON] , проте офіційних документів чи відомостей у державних органах про зміну ним прізвища немає. Зазначила, що брат з того часу, як пішов до школи, завжди іменувався прізвищем [PERSON] . Представник заявниць - адвокат Слободянюк А.І., який діє на підставі ордерів серії СА №1082057 та СА №1082058 від 04.04.2024р., - також підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Додатково зауважив, що заявниці на теперішній час позбавлені можливості документально підтвердити наявність родинного зв`язку між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] , що перешкоджає їм реалізувати право на спадкування після смерті матері. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що померлого [PERSON] та заявниць знає, оскільки він проживав по сусідству з ними в одному багатоквартирному будинку з 1970 року. Зазначив що родина Чепурних складалася з п`яти осіб, які проживали разом в одній кватирі, а саме: батьки - [PERSON] та [PERSON] , діти - обидві заявниці та їх брат [PERSON] . Зауважив, що в нього немає сумнівів щодо того, що заявниці є рідними сестрами померлого [PERSON] . В якості свідків в судовому засіданні були допитані [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що вони є дітьми заявниці [PERSON] і все своє життя вони знали [PERSON] , як рідного брата своєї матері і вони всі разом збирались на сімейні свята, як одна родина. Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши надані заявником письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. За матеріалами справи судом встановлені наступні обставини спірних правовідносин. Згідно відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження у відповідному реєстрі наявний актовий запис №213 від 22.07.1958р. про поновлення відомостей про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , батьками якої є наступні особи: батько - [PERSON] , українець за національністю; матір - [PERSON] , українка за національністю /а.с. 17/. Згідно відомостей Державного архіву Кіровоградської області в матеріалах архіву - Ф.Р. - 7915, оп.2, спр. 280, арк. 163, 163зв - наявний запис акта про народження, складений на підставі заяви Закалашнюка Демяна Кост-ча, який проживає в с. Межирічка, відповідно до якого: [INFO] народилася дівчинка - [PERSON] ; батько - [PERSON] -ч, українець; матір - [PERSON] , українка; місце проживання батьків дитини - с. Межирічка, Головановський район /а.с. 18-19/. У державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища наявний реєстраційний запис №00047162411 про актовий запис про шлюб №142 від 02.06.1956р., складений ВДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, відповідно до якого укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] /а.с. 20/. Згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження у відповідному реєстрі наявний реєстраційний запис №00027945439 про актовий запис про народження №339 від 19.06.1957р., складений ВДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, відповідно до якого: [INFO] народився [PERSON] ; батько - [PERSON] , українець; матір - [PERSON] , українка. Відповідні відомості внесені на підставі відомостей з письмових реєстраційних книг, де наявний запис акта про народження №339 від 19.06.1957р. (складений російською мовою) відповідно до якого на момент народження вік батька дитина складає 27 років, а матері - 21 рік. Ідентифікація матері здійснена на підставі її документу серії VI-ЕМ678640. У зв`язку з реєстрацією народження дитини батькам видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] /а.с. 21-22/. Згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу у відповідному реєстрі наявний реєстраційний запис №90858686 про актовий запис про розірвання шлюбу №66 від 03.02.1964р. відповідно до якого зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідний реєстраційний запис зроблений на підставі відомостей з письмових реєстраційних книг, де наявний запис акта про припинення шлюбу №66 від 03.03.1964р. (складений російською мовою) відповідно до якого на момент розірвання шлюбу вік чоловіка складав 35 років, а дружини - 29 років. Підстава розірвання шлюбу - рішення Черкаського обласного суду від 11.02.1964р. Додатково зазначено, що після розірвання шлюбу дитина подружжя - [PERSON] , 1957р.н., - залишається при матері /а.с. 23-25, 27/. Згідно відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 23.09.1964р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу було присвоєне прізвище - Чепурна. Зазначений шлюб було розірвано про що наявний відповідний актовий запис №293 від 19.05.1969р. Реєстрація актів укладання та розірвання шлюбу здійснювалась у ВДРАЦС по м. Черкаси /а.с. 28/. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними документами органів реєстрації актів цивільного стану /а.с. 29, 31, 42, 43/. Відповідно до інформації Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради Черкаської області у такому навчальному закладі наявні відомості про навчання наступної особи: [PERSON] , [INFO] ; дані про батьків - [PERSON] ; адреса проживання - [ADDRESS] ; період навчання з 01.09.1964 по 12.06.1972 (закінчив 8 класів, отримав свідоцтво № [NUMBER] ) /а.с.30/. На підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 25.02.1970р. у зв`язку з відселенням з будмайданчику будинку обкома КПУ ( [ADDRESS] ) громадянці [PERSON] (склад сім`ї: син [PERSON] , 1957р.н.; донька [PERSON] , 1965р.н.; донька [PERSON] , 1966р.н.) надано квартиру та ордер на її заселення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються копією відповідного ордеру /а.с. 32/ та наявною в Державному архіві Черкаської області інформацією /а.с. 34-36/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1996р. внаслідок приватизації державного житлового фонду об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] є квартира за адресою: [ADDRESS] /а.с. 33/. [PERSON] , який народився [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області, був документований паспортом громадянина України, виданим Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 10.05.2007р. і мав зареєстроване місце проживання з 11.01.1978р. за адресою: [ADDRESS] /а.с. 37/. Для отримання такого паспортного документу [PERSON] подавав відповідну заяву від 25.09.2006р., в якій в графі «П.І.Б. батька і матері» зазначив « [PERSON] ». Відповідно до інформації Державної міграційної служби України до 2007 року [PERSON] був документований паспортом громадянина колишнього СРСР (зразка 1974 року), виданим Соснівським РВВС м. Черкаси 15.12.1977р. /а.с. 38/. Для отримання такого паспортного документу [PERSON] подавав відповідну заяву від 30.11.1977р., в якій в графі «П.І.Б. батька і матері» зазначив, що не має батька, а матір - [PERSON] . Адресою місця проживання в такій заяві зазначено: [ADDRESS] . Також в заяві міститься відмітка, що видача паспорту обумовлена повернення фізичної особи зі служби в армії, а паспорт видається на підставі квитанції №35, виданої Петродворцовим РВК м. Ленінграда від 30.11.1975р. В архівних даних Державного архіву Черкаської області, ВДРАЦС м. Черкаси, Первомайського ВДРАЦС у Первомайському районі Миколаївської області не виявлено відомостей про усиновлення, встановлення батьківства чи зміну імені щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується листами відповідних державних органів /а.с. 39-41/. 06.08.2018р. в м. Черкаси у віці 61 року помер [PERSON] , який народився [INFO] у м. Первомайську Миколаївської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть /а.с. 14/. [INFO] в м. Черкаси у віці 87 років померла [PERSON] , яка народилась [INFO] у с. Межирічка Голованівського району Кіровоградської області, що також підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть /а.с. 15/. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. було заведено спадкову справу №19/2022 /а.с. 16/. На теперішній час заявниці не можуть прийняти спадщину після смерті їх матері [PERSON] , яка свого часу фактично прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , оскільки факт родинних відносин не підтверджується належним чином через різне написання повного імені зазначених осіб, відсутність відомостей про народження [PERSON] та відсутність відомостей про зміну ним прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Тож заявникам необхідно реалізувати їх право на отримання спадщини після смерті їх матері, як спадкоємцям першої черги, але внаслідок відповідних розбіжностей у документах та відсутністю документального підтвердження родинного зв`язку [PERSON] та [PERSON] є перешкоди для реалізації законних прав заявників. Надаючи оцінку доводам заявників в контексті встановлених обставинам справи суд виходить з наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для реалізації права на спадкування спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Таким чином, для реалізації права на спадкування за законом на підставі споріднення спадкоємці зобов`язані підтвердити факт родинних відносин із спадкодавцем документом, який містить відомості з акту цивільного стану, що зареєстрований у встановленому законом порядку. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що заявники не мають можливості підтвердити факт свого споріднення з померлим [PERSON] та факт родинного споріднення померлого [PERSON] з померлою [PERSON] належними документами, оскільки у деяких документах наявні розбіжності в написанні повного імені осіб, з якими пов`язується походження [PERSON] .. До того ж в державних реєстрах відсутні відомості про народження [PERSON] та відомості про зміну прізвища особи « [PERSON] , [INFO] » на « [PERSON] ». За таких обставин підтвердження факту родинних відносин між заявниками та померлими [PERSON] та [PERSON] можливе лише в судовому порядку з доказуванням його існування в загальному порядку. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Судом встановлено, що документи, які були предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). В цьому контексті слід звернути увагу, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах повних імен фізичних осіб трапляються випадки сплутування літер в основах слів. Відповідні розбіжності виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях слів під впливом російської орфоепії, внаслідок чого ідентифікація таких орфографічно відмінних записів може ґрунтуватись на їх співвіднесенні з типовими девіаціями. Системний аналіз наявної у наданих суду для дослідження документах інформації свідчить, що існує достатньо відомостей на підтвердження того факту, що в період часу з 02.06.1956р. до 03.02.1964р. Чепурна (попередні прізвища - [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( [PERSON] ), а розбіжності в написанні по-батькові [PERSON] у актових записах про реєстрацію та розірвання шлюбу зумовлені помилковою транслітерацією написання по батькові такої особи в україномовному варіанті з російської мови при здійсненні реєстраційних записів органами державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відповідні реєстраційні записи здійснювались посадови особами різних державних органів (реєстраційний запис №00047162411 від 05.08.2011р. про реєстрацію шлюбу здійснений ВДРАЦС по м. Первомайську Миколаївської області, а реєстраційний запис №00090858686 від 24.12.2012р. про реєстрацію розірвання шлюбу - ВДРАЦС по м. Черкаси). В період такого шлюбу у подружжя народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , - яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю - [PERSON] - і в подальшому іменувалася прізвищем « [PERSON] ». При цьому суд звертає увагу, що підставою для документування [PERSON] , [INFO] , паспортним документом зразка 1974 року здійснювалось не на підставі свідоцтва про народження, а за квитанцією №35 від 30.11.1975р., виданою на території Російської Федерації, що дає підстави стверджувати про те, що зміна прізвища [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » мало місце за межами території України. Протягом життя [PERSON] , [PERSON] та заявниці підтримували між собою відносини, як члени однієї сім`ї, що підтверджується поясненнями свідків та змістом фотозображень /а.с. 44-51, 61-73/. Отже, аналіз співвідношення наявних в офіційних документах відомостей про [PERSON] та [PERSON] , що перебувають у володінні відповідних установ на території України (місце проживання; місце народження; хронологія життєвих подій), а також обставин прижиттєвого спілкування таких осіб між собою та заявницями на засадах родинних відносин, в контексті їх системного взаємозв`язку, свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а відтак заявниці є його неповнорідними сестрами. За таких обставин суд доходить висновку про доведення існування факту родинних відносин між відповідними особами та заявницями, оскільки такий факт доведений заявниками перед судом і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності та об`єктивності відповідного факту родинних відносин, а задоволення вимог заявників сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів заявника. Тож заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved