Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

у квітні 2024 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Беляновський Р.Ю., звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 червня 2023 року, 20 год. 28 хв., на 328 км+ 400м автодороги Київ-Чоп, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mersedes Benz E350, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та скоїв наїзд на автомобіль Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, що призвело до пошкоджень транспортного засобу. За фактом ДТП 20 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 12023181180000435 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою слідчого СВ ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 30 червня 2023 року [PERSON] вказане кримінальне провадження закриту у зв`язку з встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Матеріали передано для ви рішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Постановою Рівненського районного суду від 07.11.2023 у справі № 570/5470/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mersedes Benz E350, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР6870131 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 22 червня 2023 року представник [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про ДТП. В подальшому, експертом-оцінювачем, залученим відповідачем, 27.06.2023 та 13.07.2023 проводився огляд пошкодженого автомобіля позивача для визначення вартості завданих [PERSON] матеріальних збитків, та, відповідно, суми страхового відшкодування. Також, на замовлення [PERSON] судовим експертом [PERSON] було проведено судову автотоварознавчу експертизу пошкодженого автомобіля. Висновком експерта № 365.23С від 14.08.2023 встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 19.06.2023, станом на момент ДТП становить 324028,80 грн.; ринкова вартість вказаного автомобіля з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.06.2023 становить 94617,97 грн.. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість досліджувального автомобіля до його пошкодження, тому відновлювати автомобіль економічно недоцільно. Також експертизою встановлено, що вартість необхідного відновлювального ремонту чи укомплектування пошкодженого транспортного засобу з врахуванням його фізичного зносу становить 229410,83 грн.. 11 грудня 2023 року представник [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 6 березня 2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на рахунок [PERSON] здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 130430,77 грн.. Постановою правління Національного банку України від 30.05.2022 № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затверджено страхові суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі 160000 грн. на одного потерпілого. Оскільки вартість необхідного відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля з врахуванням його фізичного зносу становить 229410,83 грн., що є вище зв максимальний розмір страхової суми, тому страховик особи, винної у ДТП, був зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі максимальний розмір страхової суми, визначений законодавством та договором, а саме: 160000 грн.. Відповідачем сплачено 130430,77 грн., тому із відповідача підлягає до стягнення решта суми страхового відшкодування в розмірі 29569,23 грн.. Позивач просить суд стягнути із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] невиплачену частину страхового відшкодування в сумі 29569,23 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 15 квітня 2024 року, відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 49-50). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 7 травня 2024 року відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» подано відзив на позовну заяву (а.с. 65-73), в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 26268, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ПрАТ «СК «Євроінс Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , складає 448459,78 грн. із ПДВ. Ринкова вартість транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , складає 251961,50 грн.. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу значно перевищує ринкову вартість, тому проведення відновлювального ремонту транспортного засобу є економічно недоцільним, а такий транспортний засіб є економічно знищеним, тому розрахунок страхового відшкодування має здійснюватися за правилами ст. 30 Закону. Згідно висновку № 26268/1 ринкова вартість транспортного засобу після ДТП склала 121480,73 грн., тому сума страхового відшкодування у розмірі 130430,77 (25196150 грн. - 121480,73 грн.) була виплачена на користь позивача. Зазначив, що проведення дослідження оцінювачем [PERSON] відповідає приписам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», які затверджені постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440, та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювачем [PERSON] було правомірно підготовлено звіт та висновок на замовлення відповідача. Крім того, вважає, що у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. У разі задоволення позовних вимог, просять зменшити судові витрати на правничу допомогу до 2500 грн.. У судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та її представник про причини неявки суд не повідомили. Відповідач просить справу розглядати без участі представника (а.с. 73). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 15). 19 червня 2023 року, 20 год. 28 хв., на 328 км+ 400м автодороги Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mersedes Benz E350, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . За фактом ДТП 20 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 12023181180000435 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою слідчого СВ ВП № 1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 30 червня 2023 року [PERSON] вказане кримінальне провадження закриту у зв`язку з встановленням відсутності в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с. 16). Постановою Рівненського районного суду від 07.11.2023 у справі № 570/5470/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 18). За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту вказаної постанови слідує, що [PERSON] , 19 червня 2023 року, о 20 год. 28 хв., на 328 км+400м автодороги М-06 Киїув-Чоп, керуючи автомобілем Mersedes Benz E350, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та скоїв наїзд на автомобіль Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mersedes Benz E350, державний номерний знак [NUMBER] була зареєстрована у ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з полісом № АР6870131 (а.с. 19). Відповідно до висновку експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи, складеного 14.08.2023 судовим експертом [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТПР становить 324028 грн. 80 коп., ринкова вартість автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.06.2023, станом на момент ДТП становить 94617 грн. 97 коп. (а.с. 21-32). Згідно звіту № 26268 від 16.08.2023 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна», розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 251961 грн. 50 коп. (а.с. 76-82). Згідно висновку вартості придатних залишків № 26268/1 від 16.08.2023 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна», вартість транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , у пошкодженому стані становить 121480 грн. 73 коп. (а.с. 86-87). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , вважається фізично знищеним, оскільки витрати на його ремонт перевищують ринкову вартість автомобіля. Страховиком прийнято рішення про виплату за вказаним страховим випадком 130430 грн. 77 коп., які було сплачено 06.03.2024 року [PERSON] , що підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта (а.с. 44). Однак, [PERSON] з розміром виплаченого страхового відшкодування не погодилася. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктами 9.1-9.3 Закону №1961-ІV визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28 Закону №1961-ІV). Відповідно до ст. 29 Закону №1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27 березня 1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №370/2787/18, від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19. Звертаючись до суду, в обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на висновок експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного на її замовлення судовим експертом Картавовим Ю.О. 14.08.2023 (.а.с. 21-42). Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на дані звіту № 26268, складеного ТОВ «СЗУ Україна» 16.08.2023 (а.с. 76-78). З клопотанням про призначення експертизи сторони до суду не зверталися. Відповідно до ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. За правилами ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. В силу ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону №1961-ІV, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно п. 34.2, п. 34.2 ст. 34 Закону №1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Беляновський Р.Ю. подав до ПАТ «СК «Євроінс Україна» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 20, 43). Як зазначила у позовній заяві позивач, 27.06.2023 та 13.07.2023 експертом оцінювачем, залученим відповідачем, проводився огляд пошкодженого автомобіля. На підставі проведеного огляду транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] оцінювачем [PERSON] , за заявою ПАТ «СК «Євроінс Україна» було підготовлено звіт № 26268 від 16.08.2023 року та висновкок вартості придатних залишків № 26268/1 від 16.08.2023 року. Страховиком прийнято рішення про виплату за вказаним страховим випадком 130430 грн. 77 коп., які було сплачено 06.03.2024 року [PERSON] , що підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта (а.с. 44). Разом з тим, оцінюючи Звіт 26268 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16.08.2023 року, складений оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» - [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, визначені у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003№ 142/5/2092 (уредакції наказу Міністерства юстиціїУкраїни, Фонду державного майна України від 24.07.2009№ 1335/5/1159), зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395. Згідно з п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг заодометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У пункті 5.5 Методики визначено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до п. 8.1 та п. 8.5 Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Отже, однією з вимог до оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, встановлених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є особистий огляд оцінювачем (експертом) колісного транспортного засобу. Однак, як зазначено в самому Звіті № 26268 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16 серпня 2023 року, при визначенні розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , особисто оцінювачем [PERSON] даний транспортний засіб не оглядався. Використано матеріали огляду спеціаліста. Крім того, протокол огляду колісного транспортного засобу від 27 серпня 2023 року, який був використаний оцінювачем [PERSON] при складанні Звіту № 26268 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16 серпня 2023 року, відповідач суду не надав, що позбавило суд можливість встановити особу, яка його склала. Таким чином, суд вважає що Звіт № 26268 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16 серпня 2023 року був складений оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» - [PERSON] з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Вищенаведене викликає у суду обґрунтовані сумніви у достовірності зазначеного у цьому звіті розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , а тому він не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження як недопустимий доказ. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду висновок експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи, складеного 14.08.2023 судовим експертом Картавовим Ю.О., відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТПР становить 324028 грн. 80 коп., ринкова вартість автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.06.2023, станом на момент ДТП становить 94617 грн. 97 коп. (а.с. 21-32). Порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні висновку експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи від 14.08.2023 року під час розгляду справи судом не встановлено. При цьому, судовий експерт особисто оглядав транспортний засіб Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , під час якого проводилося фотографування за допомогою цифрової фотокамери, відповідні зображення наведені на фототаблицях № 1-6 (36 фото) (а.с. 39 зв.-42). Висновок підготовлено для подання до суду. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, ст. 384 КК України. Відповідачем не спростовано висновок експерта належними та допустимими доказами. Отже, із врахуванням вищенаведених обставин, надавши оцінку письмовим доказам у справі, суд вважає обґрунтованим виходити з даних, встановлених у висновку експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи, складеного 14.08.2023 судовим експертом Картавовим Ю.О., через що вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахування зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Сторонами у справі визнано й не заперечено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 19 червня 2023 року, 20 год. 28 хв., на 328 км+ 400м автодороги Київ-Чоп, транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним. Згідно висновку експерта № 365.23С судової автотоварознавчої експертизи, складеного 14.08.2023 судовим експертом Картавовим Ю.О., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , станом на момент ДТПР становить 324028 грн. 80 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 229410 грн. 83 коп., ринкова вартість автомобіля Peugeot 301, державний номерний знак [NUMBER] , з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.06.2023, станом на момент ДТП становить 94617 грн. 97 коп.. З 01 липня 2022 року відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 №109, страхові суми за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих встановлені у розмірі 160000 грн. на одного потерпілого. Відповідачем 06.03.2024 року сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130430 грн. 77 коп. (а.с. 44). Отже, невиплачена відповідачем сума страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 29569,23 грн. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, через що останні підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved