Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

09.05.2024 року до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Єлісєєва Д.О., за якою він просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.01.2020 року Подільським районним у м.Києві ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовим записом №71. Заявлені вимоги представник позивача мотивувала тим, що спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів, на момент звернення до суду з позовною заявою подружні стосунки сторін припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Від спільного з відповідачем шлюбу дітей не мають. Ухвалою суду від 06.06.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач та представник позивача не з`явилися, у доданому до позовної заяви клопотанні представник позивача просив суд розглянути дану справу без участі його та позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в призначені судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З відома позивача суд постановив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 січня 2020 року сторони уклали шлюб, про що Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено актовий запис №71 (Повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, позивачем заявлено не було.

Outcome: approved