Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що [INFO] на непідконтрольній Україні території в місті Ровеньки померла його мати [PERSON] , [INFO] , про що на території тимчасово непідконтрольній українській владі, були видані свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або медичною установою, а видане свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації померлої у встановленому законом порядку. Просить суд встановити факт смерті його матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Ровеньки Ровеньківського району Луганської області, Україна. Ухвалою суду від 15.08.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. Заявник та представник заінтересованої особи - Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від заявника надійшла заява, в якій він просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с. 25). Від представника заінтересованої особи - Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява, в якій вона просить суд здійснювати розгляд справи без її участі (а.с. 24). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Окрім того, з урахуванням приписів статті 317 Цивільного процесуального кодексу України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у місті Ровеньки Ровеньківського району Луганської області, Україна, у віці 82 років померла [PERSON] , [INFO] , про що установою, яка знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, були видані лікарське свідоцтво про смерть №6 від 03.01.2022 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22 (а.с. 7-8). Причиною смерті [PERSON] є ішемічна хвороба серця (а.с. 7). Факт належності [PERSON] , [INFO] , до громадянства України підтверджується копією її паспорту серії [NUMBER] , виданий Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області від 03.03.1999 року (а.с. 9-11). Те, що заявник являється сином померлої, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим в м. Ровеньки районним РАЦСом Луганської області, актовий запис №209 (а.с. 6). При зверненні до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті №786/33.2-52 від 10.08.2024 року (а.с. 16). Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» в населених пунктах Ровеньківського району Луганської області органи державної влади свої повноваження тимчасово не здійснюють. Відповідно до Указу Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» місто обласного значення Ровеньки Луганської області є тимчасово окупованою територією України. Таким чином, місто Ровеньки Луганської області є тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а документи, які підтверджують факт смерті матері заявника, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті матері та отримати в органах РАЦС України свідоцтво про її смерть. Згідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 985/0/208-21, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть №6 від 03.01.2022 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22, які видані на території, яка тимчасово не підконтрольна Українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявниці. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідно заявнику для отримання дійсного свідоцтва про смерть. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла в місті Ровеньки Ровеньківського району Луганської області, Україна підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved