Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Посилався на\~те,\~що 24 квітня 2015 року між ними був укладений шлюб. Під час шлюбу у них народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо. Вказує, що дитина проживає разом із батьком, мати проживає окремо. Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільної дитини, майнових спорів на даний момент між ними також немає. Малолітня дитина після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини. Батько повністю фінансово утримує дитину, піклується про неї. У зв`язку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними та встановити факт, що батько [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , без участі матері. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 578. (а/с 7). Під час даного шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . (а/с 15). У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. (а/с 41). Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини. Відповідно до довідки про доходи, позивач [PERSON] офіційно працює на посаді лікаря-стоматолога та має стабільний дохід. /а.с. 17/. Відповідно до довідки Чернівецької гімназії №7 ЧМР, за період навчання учня [PERSON] , 2017 року народження, його батько [PERSON] , спілкувався з вчителями, брав участь у батьківських зборах. (а/с 18). Згідно нотаріально посвідчених письмових пояснень [PERSON] , остання підтвердила факт проживання [PERSON] , [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також повідомила, що протягом останнього року [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , не проживала за вищевказаною адресою разом з дитиною та чоловіком [PERSON] . Також не брала участі у вихованні дитини, не відвідувала та не цікавилася життям та станом здоров`я дитини. [PERSON] , [INFO] самостійно займається вихованням та утриманням дитини, фінансовим забезпеченням, слідкує за станом здоров`я та вирішує всі питання, які стосуються дитини. (а/с 19). Відповідно до нотаріально посвідчених письмових пояснень [PERSON] , останній підтвердив факт проживання [PERSON] , [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також повідомив, що протягом останнього року [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , не проживала за вищевказаною адресою разом з дитиною та чоловіком [PERSON] . Також не брала участі у вихованні дитини, не відвідувала та не цікавилася життям та станом здоров`я дитини. [PERSON] , [INFO] займається вихованням та утриманням дитини, фінансовим забезпеченням, слідкує за станом здоров`я та вирішує всі питання, які стосуються дитини. (а/с 20). У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини (а.с. 33), суд вважає, що позов, в частині розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини, підлягає задоволенню. Щодо інших\~позовних вимог,\~то суд\~вважає,\~що в\~їх задоволенні\~слід відмовити,\~оскільки позивачем\~на надано\~суду жодних\~належних доказів\~на підтвердження\~даних вимог. Таким чином,\~позов обґрунтований\~та підлягає\~ задоволенню\~частково.

Outcome: partial