Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31066.01 грн., та судовий збір в розмірі 3028.00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ЕР 213664591 від 11.03.2023 р. 28.07.2023 року в м. Львові по вул. Скнилівська, 57, сталася ДТП, за участі автомобіля «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Opel Astra» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2023 року у справі 462/6002/23 [PERSON] визнано винним у даній ДТП, та встановлено, що [PERSON] керував автомобілем «Opel Astra» д.н.з [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Позивач зазначає, що на виконання договору страхування, на підставі заяви про страхове відшкодування від 31.07.2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за договором ЕР 213664591 від 11.03.2023 року в розмірі 31066.01 грн. Оскільки відповідач порушив вимоги ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у страховика відповідно до ст. 1191 ЦК України виникло право зворотньої вимоги (регресу) до нього про стягнення виплаченого відшкодування. За наведеного, просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.03.2024\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання, яку він з невідомих причин не отримував, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Постановою Залізничного\~районного \~суду м.\~Львова від\~12.09.2023\~року у\~справі №462/6002/23\~встановлено вину\~ [PERSON] у\~тому,\~що він, 28.07.2023 року о 18 год. 10 хв. у м. Львові, вул. Скнилівська, буд 57, керуючи транспортним засобом «Opel Astra» д.н.з [NUMBER] , не був уважним, та не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, та не дотримався бокового інтервалу руху та здійснив наїзд на транспортний засіб що стояв «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та завдав механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Разом із\~тим,\~на адресу\~суду надійшли\~матеріали справи\~про адміністративне\~правопорушення відносного\~однієї і\~тої ж\~особи \~ [PERSON] \~за вчинення\~адміністративного правопорушення\~передбаченого ч.1\~ст.130\~КУпАП,\~яке мало\~місце 28.07.2023\~року о\~18\~год.\~10\~хв.\~у м.\~Львові,\~вул.\~Скнилівська,\~буд 57,\~керуючи транспортним\~засобом «Opel\~Astra»\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager ALKOTECT 6820, №ARHF -0060», тест №1803, результат тесту 1.80%, чим порушив вимоги п. 2.9 а, ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 25.09.2023 року (а.с.40-42) Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.07.2023 року та факт керування транспортним засобом в стані в стані алкогольного сп`яніння є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213664591 на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з [NUMBER] був застрахований ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 36-37) 31.07.2023 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП. (а.с.12-13) Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS 230801-264335 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу [PERSON] становить 59234.62 грн. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 31066.51 грн. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування). (а.с.23-27) Згідно страхового Акту №2309653-1 від 09.10.2023 року сума страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Nissan X-Trail» д.н.з. [NUMBER] , становить 31066,01 грн. Відповідно до платіжної інструкції №46796 від 09.10.2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування у сумі 31066.01 грн. (а.с. 38,39). Виходячи із наведеного, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено відшкодування шкоди завданої транспортним засобам в результаті ДТП на суму 31066.01 грн. За приписами\~ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі\~ст. 20 Закону України «Про страхування»\~страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. На підставі ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду: б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувало потерпілій особі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої [PERSON] , який вчинив ДТП та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «ВУСО» набуло право на стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу. Враховуючи наведене, суд оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення, з відповідача [PERSON] слід стягнути у порядку регресу на користь ПрАТ «СК «ВУСО, шкоду, завданої внаслідок ДТП (виплачене страхове відшкодування) в розмірі 31066 грн. 01 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. що підтверджено квитанціями, які містяться у матеріалах справи (а.с.6-7). На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved