Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

15.11.2023 року [PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 04.07.2023 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 04.07.2023 року Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 109. Стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 14.12.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.\~ Ухвалою суду від 15.01.2024 року відповідачу [PERSON] поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву у даній справі 15 днів з дня вручення даної ухвали. У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати просив покласти на позивача. Ухвалою суду від 12.03.2024 року провадження у справі № 370/2978/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування відповідача [PERSON] , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Ухвалою суду від 26.06.2024 року провадження у справі поновлено, розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 29.08.2024 року прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів, а провадження у справі № 370/2978/23 в цій частині закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 04.07.2023 року Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстровано\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 109.\~Прізвище після\~державної реєстрації\~шлюбу:\~чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 8). Як вказала позивач, а відповідач визнав, сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачем не порушувалося. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тож, приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50\~відсотків судового\~збору (1073,60 грн.) в сумі 536,80 грн., при цьому решту 50\~відсотків судового\~збору в сумі 536,80 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідач визнав позов. При цьому, посилання відповідача на відсутність підстав для стягнення з нього судових витрат суд не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved