Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

18 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 14213,27 грн та судові витрати в розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 12 грудня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежнострахова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202167296. У відповідності до умов вказаного Полісу позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 16 липня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м. Лубни по вул. Кононівська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Nexia», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Сaddy», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди, зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.10.2021 року у справі № 539/2904/21, вказана ДТП сталася з вини [PERSON] . З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen Сaddy», д.р.н. [NUMBER] [PERSON] - звернувся до Страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР-202167296. Так, на підставі страхового акту № 901-21, власнику автомобіля «Volkswagen Сaddy», д.р.н. [NUMBER] , Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 14\~213 (чотирнадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 27 коп. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав: 14 213 (чотирнадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 27 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно п. «а» п.п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньотранспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Представник позивача звертає увагу, що у відповідності до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.06.2021 року, у справі № 539/2902/21, [PERSON] під час ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Відтак, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР-202167296 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищезазначене у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом ЕР-202167296. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 10 жовтня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученнями. З метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, 07.09.2023 року, Позивач звернувся до Відповідача з Вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 14 213 (чотирнадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 27 коп. Однак, ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності № ЕР-202167296. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, та надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу вказану в позовній заяві. Окрім того, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 липня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м. Лубни по вул. Короленка, 26А, водій [PERSON] керуючи автомобілем DAEWOO Nexia\~державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy» номерний знак [NUMBER] , який був припаркований, та власником якого є [PERSON] , та залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року по справі №539/2904/21, провадження №3/539/814/2021 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП (а.с.8). Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2022 року по справі №539/2902/21, провадження №3/539/71/2022 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.10). 10.09.2021 року ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] уклади Угоду про узгодження розміру страхового відшкодування (а.с.27). Відповідно до копії Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.07.2021 року [PERSON] придбав автомобіль DAEWOO NEXIA 2004 року випуску з номерним знаком [NUMBER] (а.с.26-29). Відповідно до полісу №202167296 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль DAEWOO NEXIA 2004 року випуску з номерним знаком [NUMBER] був застрахований з 13.12.2020 по 12.12.2021 включно страховиком УТСК (а.с.37). 16.07.2021 року водієм [PERSON] було складено повідомлення потерпілого щодо події, відповідно до якого 16.07.2021 року о 01 год 15 хв в м.Лубни на вул.Короленка, 26 а сталося ДТП з автомобілем. Потерпілим учасником пошкодженого майна, а саме автомобіля «Volkswagen\~Caddy»\~номерний знак\~ [NUMBER] є [PERSON] . Власником автомобіля DAEWOO NEXIA з номерним знаком [NUMBER] винного в ДТП є [PERSON] (а.с.40-41,44). Відповідно до ремонтної калькуляції №901-21М від 10.09.2021 вартість ремонтних робіт автомобіля CADDY становить на загальна сума (після вирахування) 20304,67 грн (а.с.21-22). На підставі страхового акту № 901-21, власнику автомобіля «Volkswagen Сaddy», д.р.н. [NUMBER] , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 14\~213 (чотирнадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 27 коп, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.15-17, 125). 07.09.2023 року ПАТ «Українська страхова компанія» звернулася до [PERSON] з претензією в порядку регресу, відповідно до якої пропонувала добровільно відшкодувати 14213,27 грн виплаченого ПрАТ «УТСК» страхового відшкодування (а.с.18-20). Однак, ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17, зробив правовий висновок та зазначив, що спеціальні норми\~Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. На день звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідачем відшкодування не сплачено, суд іншої інформації не має. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу є обґрунтованими, доведеними та не спростовані відповідачем, тим самим підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Outcome: approved