Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

У черdні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову вказала, що з 10 червня 2006 року по 12 серпня 2013 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2013 року відповідача зобов`язано сплачувати на її користь аліменти на утримання обох синів у розмірі 230 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з 11 січня 2013 року і до повноліття дітей. Відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку в сумі 3500 грн. Посилаючись на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів у повній мірі не задовольняє потреби дітей у зв`язку із збільшенням цін на продукти та одяг, підвищення прожиткового рівня на дітей, за навності у відповідача достатніх доходів, який працює далекобійником у Республіці Польща, угоди про збільшений розмір аліментів між сторонами не досягнуто, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500 грн. щомісячно, на кожного, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (вх.№5787/24-вх.від 12.08.2024р.). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, згоден сплачувати аліменти у розмірі 3500 грн. щомісяця на обох дітей (вх.№ЕП-1903/24-вх.від 01.08.2024р.). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони з 10 червня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 липня 2013 року, що підтверджується копією зазначеного судового рішення (а.с.8-9). За час шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.7,8). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб №823 від 20 квітня 2024 року, виданим ЦНАП Снігурівської міської ради (а.с.9- зворот). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 230 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2013 року і до повноліття дітей. У зв`язку із реєстрацією нового шлюбу 17 листопада 2023 року позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання двох дітей на користь позивачки визначено судом у розмірі 230 грн. на кожного, щомісячно. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" прожитловий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. За приписами частин 1, 18 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із встановлених судом обставин, наведених положень закону, змін, які відбулися у законодавчому регулюванні спірних правовідносин і засвідчують підвищення з боку держави рівня захисту інтересів дітей, того, що визначений раніше розмір аліментів 230 грн. на одну дитину, не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, яка у зв`язку із підвищенням віку потребує більших витрат, а відповідач є працездатним і має можливість надавати своїм дітям утримання, оскільки перебуває за кордоном, отримує дохід і має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити необхідні потреби своїх дітей, вимоги позивачки про збільшення аліментів на утримання дітей є обгрунтованими. Враховуючи викладене, а також те, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є обопільним, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дітей у розмірі 230 грн., та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. на кожного, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не надав докази свого матеріального становища, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти в зазначеному судом розмірі. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial