Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулася в суд до [PERSON] , [PERSON] , про солідарне стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачами по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з лютого 2021 року по травень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 64 998, 91 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачами. Вказує, що позивач, як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковим для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Вказує, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» строком на три роки. Розпорядженням КМУ від 12.09.2023 № 793-р відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу. Постачальник «останньої надії» - компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника (через заборгованість або через технічні проблеми постачальника). В період з 13.02.2021 по 31.03.2021, з 02.04.2021 по 31.05.2021, з 02.06.2021 по 31.07.2021, з 02.08.2021 по 30.09.2021, з 02.10.2021 по 30.10.2021 відповідачі являлися споживачами постачальника «останньої надії» та були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживали газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку відповідачів. Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідачів на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 31.10.2021 на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а споживачі в свою чергу зобов`язані своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами. На умовах договору, позивач постачав природний газ, а відповідачі отримували його та використовували для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідачі зобов`язані сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ від 09.01.2024, яка залишились незадоволеною відповідачами. Заперечення щодо сплати боргу відповідачами не надано, борг не сплачено. Позивачем в період з лютого 2021 року по травень 2024 року (включно) було поставлено відповідачам природний газ на загальну суму 64998,91 грн., вартість якого не оплачена. Оскільки відповідачі не в повному обсязі сплачували нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та прохав його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання письмово не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови НКРЕКП №880 від 04.07.2017 р. «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. [PERSON] та [PERSON] є побутовими споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №350628736 від 17.10.2023. Відповідачами по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з лютого 2021 року по травень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 64 998,91 грн., що підтверджується довідкою «Фінансовий стан». Відповідно до копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 09.01.2024 року [PERSON] повідомлялася ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про існуючу заборгованість за спожитий природний газ по особовому рахунку № [NUMBER] . Проте, за спожитий природний газ відповідачі не сплачують, у зв`язку із чим мають перед позивачем заборгованість за період з лютого 2021 року по травень 2024 року (включно) в сумі 64 998,91 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» строком на три роки. Розпорядженням КМУ від 12.09.2023 № 793-р відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу. Постачальник «останньої надії» - компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника (через заборгованість або через технічні проблеми постачальника). В період з 13.02.2021 по 31.03.2021, з 02.04.2021 по 31.05.2021, з 02.06.2021 по 31.07.2021, з 02.08.2021 по 30.09.2021, з 02.10.2021 по 30.10.2021 відповідачі являлися споживачами постачальника «останньої надії» та були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку відповідачів. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, та базової річної пропозиції споживачам, які з 01.05.2022 були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», тому з 01.05.2022 ЕІС-код [NUMBER] газифікованого об`єкта побутових споживачів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було включено до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та відкрито на ім`я споживача [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, з 13.02.2021 Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідачів на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 16.06.2022 на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Лубнигаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494. Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідачі, як споживачі послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконують, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 3028,00 гривень, сплаченого судового збору при подачі позову до суду (а.с.1,2).

Outcome: approved