Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26.02.2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалось. Фактично шлюбні відносини припинені та спільно господарство не ведеться з серпня 2022 року. За таких обставин вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, спори щодо майна відсутні. У зв`язку з цим просить шлюб між ними розірвати. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.02.2011 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.08.2012 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 200. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилами, передбаченими ст. ст. 24, 104, 105, 110 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру позивач не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved