Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.05.2023 № 230524-62077-1 в розмірі 31250,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за кредитом та 26250,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2422,00 грн. судового збору та 9000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] укладеного договір № 230524-62077-1, відповідно до якого останній отримав 5000,00 грн. на строк 150 днів (до 21.10.2023), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».\~Відповідач свої\~зобов`язання за\~кредитним договором\~не виконав,\~своєчасно не\~повернув суму\~кредиту та\~нараховані відсотки\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~13.05.2024\~за ним\~утворилася заборгованість\~у загальному розмірі 31250,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 26250,00 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] . Ухвалою від 12.06.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання у якому справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, в тому числі відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, 24.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] (позичальник) укладено договір № 230524-62077-1, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 869021 (а.с. 16-18). Згідно з п. 1.1 договору № 230524-62077-1 від 24.05.2023, товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом 3,5 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 1277,50 %) користування кредиту у межах строку, визначеного в п. 1.3. цього договору. Згідно з п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 150 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених Правилами та Договором. В розділі 7 «Реквізити та підпис сторін» договору номер позичальника [PERSON] вказаний як «869021». Згідно з Витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua щодо хронології укладення кредитного договору № 230524-62077-1 від 24.05.2023 введення даних позичальником відбулося 24.05.2023 о 15 год. 53 хв. 20 сек., пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника створено 24.05.2023 о 16 год. 06 хв. 30 сек., позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт) 24.05.2023 о 16 год. 06 хв. 53 сек., кредитні кошти перераховано на карту позичальника 24.05.2023 о 16 год. 07 хв. 08 сек. (а.с. 21 зворот. стор.). 24.05.2024 на рахунок [PERSON] перераховано 5000,00 грн., призначення платежу: перерахування коштів за договором 230524-62077-1 від 24.05.2023 на умовах фінансового кредиту (а.с. 20 зворот. стор.). Таким чином, судом встановлено, що 24.05.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «ФК Ріальто» договір № 23052024-62077-1 та отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. Як свідчить розрахунок, заборгованість відповідача за договором від 24.05.2023 № 23052024-62077-1 становить 31250,00 грн., в тому числі 5000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 26250,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 21). Так, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено\~судом в\~межах даної\~справи,\~кредитний договір\~укладений між\~фінансовою установою\~та відповідачем\~в електронному\~вигляді,\~із застосуванням\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідні відомості зазначені безпосередньо у кредитному договорі, а саме відомості щодо ідентифікації клієнта та інформацію про одноразовий ідентифікатор. За таких обставин позовні вимоги ТОВ «ФК Ріальто» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги адвокат Руденко К.В. надав: договір про надання правової допомоги № 02/06/2022 від 02.06.2022, укладений із ТОВ «ФК «Ріальто», відповідно до п. 3.1 якого розмір вартості послуг становить 8000,00 грн. (а.с. 40-41); копію свідоцтва право на заняття адвокатською діяльністю Серії ПТ № 2412; витяг до акту приймання-передачі наданих послуг № 205 від 11.01.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг на виконання умов договору щодо стягнення з [PERSON] допомоги складає 9000,00 грн. (а.с. 44); платіжну інструкцію від 12.01.2024 № 1102 (а.с. 45). Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з [PERSON] на користь позивача 5000,00 грн. таких витрат. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь на користь ТОВ «ФК «Ріальто» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved