Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Позивач [PERSON] звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 16.09.2016 між сторонами зареєстрований шлюб, який зареєстровано Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У зазначеному шлюбі народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2017, виданим Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач зазначає, що з 2022 року фактично з чоловіком не проживає разом, на даний час у подружжя різні погляди на життя. На примирення та збереження шлюбу із відповідачем не згодна. Зазначає, що спору з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя немає. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 16.08.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 03.09.2024 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. У судове засідання 03.09.2024 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. У судове засідання 03.09.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд установив, що 16.09.2016 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрували шлюб, про що Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 231. Після державної реєстрації шлюбу дружина залишила своє прізвище [PERSON] , чоловік - [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2017, виданим Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а.с. 7). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення шлюбних відносин, окремого проживання, відсутності спільних поглядів на подальше життя, а також небажання примирення та збереження шлюбу, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних у справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення, а даний позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією ID 9216-4271-5253-614 від 08.07.2024 (а.с. 9), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved