Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 14 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4461096 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір). Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в сумі 9300,00 грн. строком на 30 днів 25 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 30504,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв`язку з простроченням зобов`язання відповідач повинен сплатити заборгованість з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 30504,00 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 9669,76 грн. та 3% річних 1832,75 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами до матеріалів справи не надавалися. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває у відпустці та знаходиться в іншому місті. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився повторно, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Кредитор) є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 28.02.2017, видане Національним банком України. Також, ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756. 14 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4461096 про надання споживчого кредиту. Відповідно п. 1.3. договору сума кредиту складала 9300,00 грн. Відповідно п. 1.4. строк кредиту 30 днів. Відповідно до п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п.п. 2.1. п.2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору. Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Відповідно до п.п. 3.3 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. За змістом п. 6.3. кредитного договору погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: прострочені зобов`язання по кредиту та процентам, строкове зобов`язання по процентам, строкове зобов`язання по кредиту. Для підписання Кредитного договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «М348782» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали Кредитний договір. TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 9300 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 06.06.2022 №2023 про перерахування коштів (а.с.44-45). Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконав. Як вбачається з долученого до справи розрахунку, позивач обраховує заборгованість відповідача у розмірі 30504,00 грн., з яких розмір заборгованості за тілом кредиту - 9300 грн., заборгованість за процентами - 21204,00 грн. Нарахування відсотків поза строком кредитування договором не передбачена. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається, що сторонами здійснювалась пролонгація строку кредитування. Підпунктом 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. 25 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за спірним Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу №25-05/2022 на умовах, встановлених цим Договором, Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус-Україна» (Клієнта) за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрах Боржників. Згідно з п. 1.2 Договору Факторингу №25-05/2022 перехід від клієнта до фактора до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу №25-05/2022 перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Станом на дату звернення позивача з позовом до суду заборгованість за Кредитним договором позивач обраховує у розмірі 30504,00 грн. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит в ТОВ «Авентус Україна», яке відступило своє право вимоги позивачу. Станом на 12 грудня 2023 року заборгованість відповідача за Кредитним договором позивач обраховує у розмірі 30504,00 грн., з яких 9300 грн. - тіло кредиту, 21204,00 грн. - нараховані проценти. Але вказаний розмір процентів не відповідає умовам кредитного договору, згідно п. 1.5.1. якого та графіку погашення заборгованості, розмір відсотків в межах строку кредитування становить 2650,50 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за процентами підлягає до часткового задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту - 9300 грн. та заборгованість за відсотками - 2650,50 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Позивачем інфляційні втрати та 3% річних обраховані з неправильної суми заборгованості, а тому наданий ним розрахунок суд відхиляє. За період з 14 серпня 2021 року по 12 грудня 2022 року інфляційні втрати стягувача у зв`язку з порушенням зобов`язання становлять 5162,43 грн. 3% річних за цей період становить 477,37 грн. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення: заборгованість за тілом кредиту - 9300,00 грн., заборгованість за відсотками - 2650,50 грн., інфляційні втрати стягувача - 5162,43 грн., 3% річних - 477,37 грн., а всього - 17590,30 грн. Тому позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складають витрати на сплату судового збору у розмірі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 10000 грн. Судом позов задоволено частково, а саме на 42%. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог у розмірі 5101,82 грн.

Outcome: partial