Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 10.02.2023 року уклала договір купівлі продажу земельних ділянок із [PERSON] . Відповідно до умов договору [PERSON] , передав їй у власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва кадастровий номер 5922985200:07:004:0141 площею 3,2913 га, кадастровий номер 5922985200:07:003:0178 площею 0,4979 га. кадастровий номер 5922985200:07:004:0456 площею 0,1328 га, що розташовані на території Лебединської ОТГ Сумського району Сумської області (бувша Курганська сільська рада Лебединського району Сумської області). На виконання взятих на себе повноважень [PERSON] , передала [PERSON] , грошові кошти в сумі 123421 грн., він в свою чергу передав їй земельні ділянки та правовстановлюючі документи на них, а саме оригінал державного акту серії ЯД № 181173 від 04.10.2001 року. Сторни домовився про всі істотні умови договору, а саме ціну нерухомого майна передачу майна. Та узгодили, що договір купівлі продажу майна ми посвідчимо нотаріально до 01.02.2024 року. Але незважаючи на це [PERSON] , ухиляється від нотаріального посвідчення укладеної між ними угоди. Всі звернення [PERSON] , до нього залишилися без уваги - [PERSON] , ухиляється від нотаріального посвідчення договору. На підставі цього позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про припинення дії, яка порушує її право та визнання права власності на майно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2023 року [PERSON] , уклала договір купівлі продажу земельних ділянок із [PERSON] . Відповідно до умов договору [PERSON] , передав їй у власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва кадастровий номер 5922985200:07:004:0141 площею 3,2913 га, кадастровий номер 5922985200:07:003:0178 площею 0,4979 га. кадастровий номер 5922985200:07:004:0456 площею 0,1328 га, що розташовані на території Лебединської ОТГ Сумського району Сумської області (бувша Курганська сільська рада Лебединського району Сумської області). На виконання взятих на себе повноважень [PERSON] , передала [PERSON] , грошові кошти в сумі 123421 грн., він в свою чергу передав їй земельні ділянки та правовстановлюючі документи на них, а саме оригінал державного акту серії ЯД № 181173 від 04.10.2001 року. Сторни домовився про всі істотні умови договору, а саме ціну нерухомого майна передачу майна. Та узгодили, що договір купівлі продажу майна ми посвідчимо нотаріально до 01.02.2024 року. Але незважаючи на це [PERSON] , ухиляється від нотаріального посвідчення укладеної між ними угоди. Всі звернення [PERSON] , до [PERSON] залишилися без уваги оскільки він, ухиляється від нотаріального посвідчення договору. На підставі цього позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про припинення дії, яка порушує її право та визнання права власності на майно, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушуються права [PERSON] ,\~за захистом\~яких вона\~звернулася до\~суду. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за [PERSON] , права власності на спірне майно.

Outcome: approved