Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з теплопостачання, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Проте відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за надані комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 02.01.2024 року за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2017 року по січень 2024 року в розмірі 38588,71 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з листопада 2017 року по 01.01.2024 року в сумі 38588,71 грн. та судові витрати у справі. До початку розгляду справи по суті представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи . Відзиву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті\~10, частиною 3 статті\~12, частиною 1 статті\~13 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (частина 1\~статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 179 ЖК України\~передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (стаття 68 ЖК України). Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області від 12.03.2024 року (а. с. 10-11). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у місті Луцьку. При цьому судом установлено, що позивач у вказану квартиру надає послуги з теплопостачання, що підтверджується розрахунками заборгованості, з яких вбачається, що за період з листопада 2017 року по січень 2022 року у відповідачів виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» по оплаті послуг з теплопостачання у розмірі 38588,71 грн (а. с. 4-5). Відповідно до частин 1, 2\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Проте, як було встановлено судом, відповідачі своїх зобов`язань по оплаті за надані комунальні послуги з теплопостачання належним чином не виконували, внаслідок чого у них виникла заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання, яка згідно з наданими ДКП «Луцьктепло» розрахунками складає 38588,71 грн за період з листопада 2017 року по січень 2024 року. Натомість відповідачі будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо визначення розміру заборгованості по оплаті за надані позивачем комунальні послуги, суду не надали, хоча відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість з листопада 2017 року, що є в межах строку позовної давності, оскільки згідно з пунктом 12\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до пункту 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 09 грудня 2020 року № 1236 визначено, що карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв на території України у період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року. Крім того згідно з\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджений\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24 лютого 2022 року на території України введений та продовжує свою дію воєнний стан. Отже станом на день введення на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (12 березня 2020 року) не закінчився трирічний строк позовної давності, який розпочався з 01 листопада 2017 року, а в подальшому він вважається продовженим на підставі пунктів 12, 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Згідно з частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6\~статті 81 ЦПК України). Всупереч зазначених вимог закону відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання, а також не надали будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо визначення розміру заборгованості по оплаті за надані позивачем послуги. Підсумовуючи вищевикладене,\~оскільки позивач\~довів обґрунтованість\~своїх позовних\~вимог,\~позовні вимоги\~слід задовольнити\~у повному\~обсязі. Крім того, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача слід стягнути також 3028 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.\~64,\~67,\~68 ЖК України, ст.ст.11,\~509,\~526,\~625 ЦК України,\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved