Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

10 червня 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк», сформована подана за підписом представника Шкапенко Олександра Віталійовича (діє на підставі Довіреності №22908652-К-Н-О від 23.01.2024 року) до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 49\~943,28 гривень та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 18.11.2020 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у А-Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у Анкеті-Заяві. На суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 22.05.2024 року має заборгованість в сумі 49\~943 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 27\~210,16 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом 22 733 грн. 12 коп., заборгованість за штрафами в сумі 0,00 гривень, яку позивач просить стягнути із відповідача. Ухвалою суду від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом із позовною заявою позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому він одночасно вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 12 серпня 2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом вирішено проводити розгляд справу за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України,за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95\~ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 18.11.2020 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. При цьому, остання підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , липня місяця 2027 року, а також надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 18.11.2020 року в розмірі 25000 гривень, який 29.03.2024 року збільшено до 27\~300 гривень, про що свідчать довідка за картами та довідка за лімітами, які додані до матеріалів справи. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил банківських послуг в А-Банк, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, з чим і погодився Позичальник при підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил. Позичальник [PERSON] кредитні кошти отримала, однак, свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 18.11.2020 року не виконала, що призвело до утворення заборгованості позичальника перед Банком, яка відповідно до розрахунку заборгованості гр. [PERSON] по кредиту та процентах станом на 22.05.2024 року становить 49\~943 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 27210,16 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом 22\~733,12 грн., що також підтверджується випискою по картці. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.\~624\~ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 18.11.2020 року не виконала, так як не здійснювала платежів достатніх для погашення договірних зобов`язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом на 22.05.2024 року має заборгованість в загальній сумі 49\~943 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 27\~210,16 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 22\~733,12 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідача на користь позивача. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3 028 грн., які, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved