Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

15.08.2024 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про продовження обмежувального припису. Заявник просить заборони перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборони наближатися ближче аніж на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] з метою контактування з нею, а саме зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; місця роботи: м. Полтава, вул Соборності, 54; дошкільного навчального закладу: [ADDRESS] ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати і та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з 02.06.2018 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2024 в справі № 553/3345/23, провадження № 2/553/436/2024, вони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої визначено з нею. З листопаду 2023, шлюбні відносини фактично припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй та її рідним фізичною розправою, а також відібранням дитини. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . На її адресу та членів її родини постійно надходять погрози, як в телефонних розмовах так і в текстових повідомленнях. [PERSON] часто поводить себе не адекватно, агресивно, постійно переслідує її та тероризує дзвінками. Вона неодноразово викликала поліцію, щоб захистити дитину та себе від такої неприпустимої поведінки відповідача, як наслідок працівниками поліції було складено два термінових заборонних приписів стосовно кривдника [PERSON] , Серії [NUMBER] від 15.11.2023 року, Серії АА № 348163 від 05.12.2023 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023 за її заявою було видано обмежувальний припис у відношенні [PERSON] терміном на два місяці. Після ухвалення цього рішення [PERSON] неодноразово порушував обмежувальний припис, продовжив телефонувати, надсилати смс-повідомлення з погрозами, переслідувати, за її зверненням до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження № 12024175460000005 від 09.01.2024 та [PERSON] повідомлено про підозру за ст.390-1 КК України, тому виникла необхідність у продовженні дії обмежувального припису. Більше того, [PERSON] легковажно ставиться до психологічного здоров`я дитини, так як чинить постійний психологічний тиск на неї, маніпулює її любов`ю до батька та налаштовую доньку проти матері, постійно погрожує тим, що просто вкраде у неї дитину, тероризує постійними дзвінками та повідомленнями з нелогічними вимогами. При зустрічах з дитиною дозволяв собі піднімати голос на неї, виражатися нецензурною лайкою, вона, як мати, вважає, що такі дії є недопустимими з боку відповідача. Після її з донькою переїзду до іншої квартири психологічний тиск з боку колишнього чоловіка не припинився. Після того, як [PERSON] стало відомо її з дитиною фактичну адресу проживання вона знову була вимушена до екстреної допомоги поліції за номером 102. [PERSON] вів себе дуже агресивно не тільки по відношенню до неї та її рідних, а ще й почав турбувати сусідів та погрожувати їм. Окрім цього він також її переслідує, постійно очікує біля роботи, дитячого садка доньки. На постійній основі намагається маніпулювати донькою. На даний час було продовжено дію обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2024 року, справа №553/380/24, провадженні № 2-о/553/21/2024 строком на 6 місяців. Незаконні дії з його боку продовжуються і дотепер, що підтверджується витягом з ЄРДР від 26.02.2024 року, кримінальне провадження №12024175460000043 та вироком суду від 14.03.2024 року по кримінальному провадженні №12024175460000005. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП. На даний час вона, турбуючись за своє та своєї доньки життя, вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. Як вбачається з вищевикладеного, що підтверджується роздруківкою текстових повідомлень та терміновим заборонним приписом стосовно кривдника [PERSON] вчиняє відносно неї психологічне насильство, що виражається у постійному тероризуванні, в погрозах по відношенню до неї та членів її родини. Погрози зі сторони [PERSON] сприймаю реально та переконана, що він може їх здійснити з огляду на ті факти насильства, які він застосовував до неї, а тому у неї є всі підстави боятися за своє життя та життя і здоров`я своєї дитини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.08.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що проти заяви заперечує та просить не продовжувати обмежувальний припис через те, що [PERSON] користуючись даним приписом перешкоджає його спілкуванню з донькою [PERSON] , а саме: пише заяви опираючись на даний припис у дошкільний навчальний заклад, щоб йому не давали дитину коли він по неї приходить і викликає поліцію, коли вони проводять час з [PERSON] або просить задовольнити частково ті пункти, які не мають відношення до [PERSON] , а саме: наближатися ближче ніж 50 м до дошкільного закладу [ADDRESS] . Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, постраждалих від такого насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Судом встановлено, що що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За договором оренди від 10.11.2023 [PERSON] орендує квартиру за адресою [ADDRESS] . Строк дії договору з моменту підписання договору по 10.11.2024. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2024 в справі № 553/3345/23, провадження №с 2/553/436/2024, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, позов [PERSON] задоволено, шлюб, зареєстрований 02.06.2018 Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №680, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023, за заявою [PERSON] у відношенні [PERSON] було видано обмежувальний припис на строк два місяці із застосуванням тимчасового обмеження його прав, а саме заборони перебування в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборони наближення ближче ніж на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, роботи, інших місць частого відвідування, [PERSON] , з метою контактування з нею, заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборони ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2024 в справі № 553/380/24, провадження № 2-о/553/21/2024, за заявою [PERSON] про продовження обмежувального припису, заяву [PERSON] задоволено, продовжено на шість місяців обмежувальний припис, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023 за заявою [PERSON] стосовно [PERSON] у вигляді тимчасового обмеження його прав з покладанням наступних обов`язків: заборони перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборони наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] з метою контактування з нею, а саме зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; місця роботи: [ADDRESS] ; дошкільного навчального закладу: [ADDRESS] ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Тобто, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023 обмежувальний припис за заявою [PERSON] , вже був продовжений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2024 в справі № 553/380/24, провадження № 2-о/553/21/2024. 15.08.2024 [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із вищевказаною заявою про продовження обмежувального припису стосовно [PERSON] з покладанням на нього обов`язків на строк шість місяців. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Нормами статті ст. 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Суд звертає увагу, що згідно статті 350-7 ЦПК України («Продовження обмежувального припису») за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Тобто, обмежувальний припис може бути продовжено лише на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням за яким було видано обмежувальний припис. Оскільки матеріалами справи безспірно підтверджується, що встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023 за заявою [PERSON] обмежувальний припис стосовно [PERSON] було продовжено рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2024 на шість місяців, тобто на максимальний термін визначений ст. 350-7 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для про продовження обмежувального припису, встановленого рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2023 ще на шість місяців. З урахуванням того, що ЦПК України не передбачено процедури продовження обмежувального припису більше ніж на шість місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням за яким було видано обмежувальний припис, заявник має право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявлені [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed