Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.10.2004 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди на життя і часто виникали сварки. З вини обох сторін сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Старша донька з ними не живе, оскільки навчається в учбовому закладі у м. Львові. Останні пів року дружина з ним та неповнолітньою донькою [PERSON] не проживає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам. Спору про поділ майна немає. Миритись із відповідачкою не бажає. Молодша донька народилась і все своє життя проживала в будинку батька позивача в [ADDRESS] . Саме в цьому будинку він своїми руками зробив затишну оселю для нормального сімейного життя. Донька [PERSON] , якій виповнилося чотирнадцять років, виявила бажання проживати тільки з ним. Вона більше прив`язана до нього та краще знаходить з ним спільну мову. Також вона звикла до місця проживання за вищевказаною адресою, де в неї з`явилися друзі. На пропозицію матері перейти прожити до неї донька реагує істериками, криками та впадає в депресію. Раніше, його дружина йому неодноразово говорила, що планує їхати за кордон жити та працювати. При таких обставинах у нього і виникла необхідність звернутися до суду з позовною вимогою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] . Факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , підтверджується письмовими поясненнями гр. [PERSON] та [PERSON] , які є його сусідами. На підставі викладеного, позивач просив суд, шлюб між ним та відповідачкою розірвати, визначити місце проживання неповнолітньої доньки, встановити факт самостійного виховання доньки батьком. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2024 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.06.2024 року (а.с.31). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.06.2024 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 05.08.2024 року (а.с.38). У судовому засіданні позивач [PERSON] відмовився від позовної вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з ним. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та встановлення юридичного факту підтримав повністю та просив задовольнити, в обґрунтування посилався на викладені в позові обставини. Додатково зазначив, останні пів року не проживає разом із дружиною. Молодша донька проживає з ним. Дружина і старша донька мають намір виїхати за кордон. Молодша дочка не хоче з ними їхати, оскільки у неї тут навчання, друзі, їй тут комфортніше і за кордон виїжджати вона не хоче. Дружина наполягає на виїзді. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Додатково пояснила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Також зазначила, що позивач виховує та утримує неповнолітню доньку [PERSON] , дитина проживає з батьком та бажає з ним проживати. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області [PERSON] , просила врахувати інтереси дитини відповідно до вимог чинного законодавства, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає вона в с. Стрілковичі Самбірського району Львівської області разом із батьком. Навчається у Самбірському ліцеї імені Андрія Чайковського. Вона би хотіла проживати з батьком в с. Стрілковичі, оскільки їй прикро що її матір перестала цікавитись нею. Її вихованням займається батько, він її утримує. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС м. Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 16.10.2004 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 234. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] (а.с.26). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2009 року Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, [PERSON] , народилась [INFO] , про що складено актовий запис №19. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). Із витягу з реєстру територіальної громади складеного виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області 04.06.2024 року убачається, що [PERSON] , [INFO] , з 24.09.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки, виданої відділом освіти виконавчого комітету Самбірської міської ради Комунальний заклад «Ліцей ім. А.Чайковського м. Самбора Самбірської міської ради Львівської області» від 29.05.2024 року №01-22/123 відомо, що [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 року по даний час навчається у 9-А класі Самбірського ліцею ім.А.Чайковського, її батько [PERSON] , під час навчання доньки у ліцеї підтримує контакт із закладом, цікавиться успішністю доньки, систематично спілкується з вчителями, батьківські збори відвідує та займається її вихованням (а.с. 22). Відповідно до письмових пояснень громадян [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] убачається, що [PERSON] з неповнолітньою [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] , і саме її батько самостійно виховує та утримує [PERSON] , а її мати [PERSON] , не приймає жодної участі у вихованні доньки та не допомагає їй матеріально (а.с. 19, 20). Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого 15.08.2024 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Сиваком М.І., їх спільна дочка [PERSON] проживатиме разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні (а.с. 45-46). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 16.08.2024 підписаного комісією в складі: в.о. начальника СуСД Броною Л. , фахівцем із соціальної роботи Самбірського ЦСС Кочерган О. відомо, за адресою: [ADDRESS] , умови проживання добрі, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Проведено сучасний ремонт. Дитина має власну окремо облаштовану кімнату. Забезпечена одягом і взуттям відповідного віку та сезону. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47а). Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Із позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту самостійного виховання доньки [PERSON] батьком [PERSON] . Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 157 СК України - батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та у судовому засіданні підтверджено те, що дочка [PERSON] проживає разом батьком та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні. Він створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про стан її здоров`я. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, нотаріально завірений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, інші обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved