Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 13759 грн. 54 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 31.08.2021 приблизно о 12 год. 45 хв. в м. Кременчуці по вул. Соборній сталася ДТП за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП автомобілю «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику автомобіля - матеріального збитку. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2024 винуватим у ДТП визнаний відповідач [PERSON] . Вказав, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Згідно з ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Відтак потерпіла особа пошкодженого автомобіля [PERSON] 06.09.2021 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МСТБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , склала 13078 грн. 92 коп. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілому у розмірі 12429 грн. 54 коп. Окрім того, МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1330 грн. Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 13759 грн. 54 коп. зазначив, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлялася претензія про відшкодування збитків в порядку регресу, проте ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому ЦПК України, за місцем реєстрації. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31.08.2021 о 12 год. 45 хв. в м. Кременчуці на вул. Соборній, буд.16/9 [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті з вул. Покладова, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався прямо у зустрічному напрямку, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зазначеної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2022, яка набрала законної сили, [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Згідно частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 31.08.2021 власник пошкодженого автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно заяви [PERSON] від 06.09.2021, власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , останній звернувся до МТСБУ на підставі ст.ст. 35, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 31.08.2021. Відповідно до висновку експерта № 177-21 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 28.09.2021, складеного по заяві МТСБУ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження в ДТП, яка сталася 31.08.2021, складає величину 13078 грн. 92 коп. Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 Статті 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. З матеріалів справи вбачається, що завдавачем шкоди є [PERSON] , який постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.05.2022, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16.06.2022, визнаний винуватим у вчинені ДТП, яка сталася 31.08.2021. Автомобіль [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи. Згідно зі п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved