Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

18.06.2024 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь повнолітнього сина сторін аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання (30.06.2027 року), але не більше як до досягнення ним 23 річного віку. Також позивачка просить покласти на відповідача судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 29.01.2001 року між сторонами у справі був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з січня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини і на теперішній час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між подружжям. Спільні діти сторін проживають разом з позивачкою і за час окремого проживання сторін відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей. Старший син сторін є студентом 2-го курсу Національного університету фізичного виховання та спорту. Навчання проходить на платній основі і загальна вартість освітньої послуги становить 72000,00 грн., а вартість освітньої послуги за навчальний рік дорівнює 14440,00 грн. На теперішній час позивачем сплачено за навчання сина 28000,00 грн., але позивачка не має можливості самостійно утримувати старшого сина, оскільки має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та теж має сплачувати за її навчання (загальна вартість навчання становить 88000,00 грн. Вартість послуги за навчальний рік - 22000,00 грн.). Старший син сторін не працює, але інколи отримує невеликі преміальні винагороди за участь у змаганнях. При цьому, ці винагороди не є регулярними та не покривають витрат на навчання, тому повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги відповідача. Ураховуючи викладене позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 10000,00 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів слід врахувати вартість навчання, вартість підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та можливість надання утримання другим з батьків. Ухвалою суду від 27.06.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 16.07.2024 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи у справі [PERSON] , у яких третя особа просила відмовити у задоволенні позову та зазначає, що у своєму позові позивачка стверджує, що третя особа проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні, власних стабільних та достатніх доходів для забезпечення і оплати навчання не має. Також позивачка вказує, що батько не бере участі в утриманні третьої особи з січня 2024 року. Третя особа зазначає, що здивований позовом матері, оскільки він самостійно себе утримує та має можливість оплачувати власне навчання. [PERSON] вказує, що є інвалідом з дитинства та щомісячно отримує пенсію в розмірі 2361,00 грн., а також заробітну плату в сумі 9750,16 грн. У травні 2024 року третя особа отримав винагороду за травень 2024 року в сумі 100000,00 грн. [PERSON] зазначає, що займається спортивною кар`єрою, майже весь час перебуває на тренуваннях, зборах та змаганнях, де його забезпечують харчуванням і спортивним одягом за рахунок команди. Третя особа сам собі купує одяг та дома у матері буває не частіше ніж у батька. Навчання мати оплачувала у період спільного проживання з батьком, тому подані квитанції не свідчать про те, що саме вона за власні кошти оплачувала навчання сина. На теперішній час батько не має постійного місця роботи, його дохід має періодичний та не значний характер. Третій особі відомо, що мати отримала судове рішення про стягнення із батька аліментів на утримання молодшої дитини, тому утримання батьком старшого сина буде надмірним для нього тягарем, у той час коли старший син не має потреби у аліментах, оскільки доходи сина перевищують доходи батька. 30.07.2024 року до суду надійшла заява третьої особи у справі, в якій третя особа просить залишити без розгляду та уваги її пояснення від 10.07.2024 року і задовольнити у повному обсязі позовну заяву заявлену матір`ю. При цьому, [PERSON] посилається на те, що ним помилково були подані пояснення третьої особи від 10.07.2024 року. З приводу поданої заяви третьої особи суд зазначає, що нормами цивільного процесуального закону не передбачено можливості залишення без розгляду та уваги письмових пояснень третьої особи з підстав помилковості їх подання. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до положень ст.ст. 43, 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 24.07.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позові обставин. У період перебування у шлюбі в подружжя дійсно народилось двоє синів, один з яких на теперішній час є повнолітнім. Діти навчаються за контрактом, однак усі платежі за освітні послуги були сплачені у період спільного проживання сторін. Старший син дійсно навчається в університеті, але на заочній формі навчання. Син працює в Українському центрі з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» на умовах неповного робочого дня та регулярно отримує заробітну плату. Крім того, дитина періодично отримує винагороди, у травні 2024 року отримав 100000,00 грн., що не відповідає твердженню позивачки про незначний розмір преміальних винагород. За положеннями укладеного третьою особою зі згаданим Центром трудового контракту, Центр зобов`язується своєчасно виплачувати заробітну плату, організовувати в межах бюджетних призначень збалансоване харчування та забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, дієтичними добавками в період проведення навчально-тренувальних зборів і участі у спортивних змаганнях, забезпечувати у встановленому порядку спортивною формою, спортивним обладнання та інвентарем. Заробітна плата встановлена у вигляді посадового окладу в розмірі 4457,00 грн. та надбавки до посадового окладу за професійну майстерність в розмірі 50% посадового окладу. Контрактом передбачені щомісячні премії і надання матеріальної допомоги, у тому числі на оздоровлення (один раз на рік) у розмірі місячного посадового окладу, та винагорода за успішні виступи. Крім заробітної плати, син отримає пенсію, оскільки є особою з інвалідністю з дитинства, в розмірі 2361,00 грн. У зв`язку з характером робити третя особа постійно не проживає з позивачкою, поскільки перебуває на зборах, тренуваннях та змаганнях і у цей час перебуває на утриманні команди. Син також часто буває у відповідача. На утримання молодшого сина з відповідача стягнуті аліменти відповідно до судового наказу по справі №755/10347/24. За таких обставин відповідач вважає, що позивачкою не доведено, що за власні кошти нею утримується син, оплачується навчання та син проживає разом із нею. Діти зареєстровані за місцем проживання відповідача в кв. [ADDRESS] і по цій квартирі відповідач сплачує житлово-комунальні послуги за дітей. Позивачка не надала доказів, що вона несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг на дітей за місцем її проживання. З жовтня 2021 року відповідач не має постійного місця роботи і його дохід є періодичним. У розмові з сином, останній повідомим відповідачу, що він спроможний самостійно себе утримувати та оплачувати навчання, значну частину часу він перебуває на утриманні команди, тому мати не несе витрат на нього, отриману винагороду в сумі 100000,00 грн. син має намір спрямувати на оплату навчання. Син вважає, що стягнення аліментів з батька буде надмірним тягарем для останнього, оскільки доходи сина перевищують доходи батька. Обов`язок батька щодо сплати аліментів на повнолітню дитину виникає у разі, якщо дитина в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги і батько має можливість її надавати. Разом з цим, текстом трудового контракту сина підтверджується, що він не потребує матеріальної допомоги, оскільки має стабільний заробіток та пенсію, періодичні виплати значного розміру, отримує матеріальну допомогу та перебуває на утриманні роботодавця в період навчально-тренувальних зборів і змагань. Натомість відповідач не має стабільних доходів і не має можливості надавати утримання. Повнолітній син має стабільний стан здоров`я, перебуває у гарній фізичній формі, але з дитинства має проблеми зі слухом. У дитинстві відповідач багато уваги приділяв синові та сприяв тому, аби він обрав спортивну кар`єру. На теперішній час син самостійний та фінансово не залежний від батьків. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 29.09.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 16-17). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 18-20). За змістом довідки та акту ЖБК «Академічний 11» від 27.05.2024 року, позивачка разом з синами [PERSON] та [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-25). 26.09.2022 року третя особа у справі - [PERSON] уклав з Національним університетом фізичного виховання і спорту України договори про навчання та надання платної освітньої послуги для здобуття ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти (а.с. 26-29). За змістом умов вказаних договорів, підготовка [PERSON] здійснюється за заочною формою здобуття освіти. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 72000,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожний навчальний рік - 14400,00 грн. Згідно довідки Національного університету фізичного виховання і спорту України №3617 від 27.05.2024 року. [PERSON] є студентом 2 курсу ступеня бакалавра факультету заочного навчання. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2027 року (а.с. 30). 02.12.2022 року, 22.01.2023 року, 24.02.2023 року, 15.03.2023 року, 19.04.2023 року, 19.05.2023 року, 11.06.2023 року, 06.09.2023 року, 25.12.2023 року, від імені позивачки були здійснені оплати за навчання [PERSON] в університеті на загальну суму 28800,00 грн. (а.с. 31-39). 25.12.2023 року від імені позивачки здійснено оплату за навчання молодшого сина сторін [PERSON] в сумі 11000,00 грн. на підставі укладеного позивачкою з відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж мистецтв та дизайну» договору про надання освітніх послуг (а.с. 42-44). Згідно даних Пенсійного фонду України за Формами ОК-7 та ОК-5 у 2020 року [PERSON] отримав від ТОВ «Престиж АРТС» дохід за три місяці роботи в загальній сумі 16645,96 грн., а у 2024 році [PERSON] отримав дохід від Українського центру фізичної культури та спорту осіб з інвалідністю «ІНВАСПОРТ» за три місяці роботи в загальній сумі 22876,04 грн. (а.с. 40-41). Убачається, що [PERSON] є інвалідом 3-ї групи з дитинства по слуху, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 75). Згідно поданих третьою особою у справі роздруківок про надходження коштів на банківську картку, [PERSON] щомісячно отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2361,00 грн. (а.с. 76-79, 82-83). Згідно поданих третьою особою у справі роздруківок про надходження коштів на банківську картку та письмових пояснень [PERSON] , останній щомісячно отримує заробітну плату в сумі 9750,16 грн. (а.с. 80-81, 84). 27.04.2024 року третя особа у справі отримав 5402,74 грн. заробітної плати за 2 половину квітня та оплати за дні відпустки за квітень-травень 2024 року (а.с. 85). 09.05.2024 року третя особа у справі отримав 100000,00 грн. винагороди за травень 2024 року (а.с. 86). 14.05.2024 року третя особа у справі отримав 2670,00 грн. заробітної плати за 1 половину травня 2024 року (а.с. 87). 30.05.2024 року третя особа у справі отримав 11877,24 грн. заробітної плати за травень 2024 року (а.с. 88). 28.06.2024 року третя особа у справі отримав 4843,65 грн. заробітної плати за червень 2024 року (а.с. 89). 29.06.2024 року третя особа у справі отримав 12821,69 грн. в якості відшкодування витрат за червень 2024 року (а.с. 90). 01.07.2024 року третя особа у справі отримав 12122,21 грн. в якості відшкодування витрат за червень 2024 року (а.с. 91-92). Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2024 року третя особа у справі [PERSON] уклав з Українським центром з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт» контракт з працівником штатної команди національних збірних команд України з видів спору осіб з інвалідністю на виконання спортсменом-інструктором штатної команди національних збірних команд України з видів спорту осіб з інвалідністю (футбол, слух) завдань, пов`язаних з його участю у визначений строк на офіційних міжнародних змаганнях та інших спортивних заходах, що передбачені Єдиним календарним планом фізкультурно-оздоровчих, спортивних заходів та спортивних змагань України на відповідний рік (а.с. 102-107). За умовами вказаного Контракту: - п. 2.4. Укрцентр «Інваспорт» зобов`язаний: п/п 2.4.1. Своєчасно виплачувати заробітну плату; п/п 2.4.5. Організовувати в межах бюджетних призначень, передбачених на проведення спортивних заходів з видів спорту осіб з інвалідністю, збалансоване харчування спортсмена-інструктора та забезпечення його лікарськими засобами та виробами медичного призначення, дієтичними добавками в період проведення навчально-тренувальних зборів і участі у спортивних змагання; - п. 3.2. Спортсмену-інструктору встановлюється неповний робочий день; - п. 4.2. За виконання обов`язків, передбачених Контрактом, спортсмену-інструктору встановлюється: а) посадовий оклад у розмірі 4457,00 грн.; в) надбавка до посадового окладу за професійну майстерність у розмірі 50% від посадового окладу; - п. 4.3. Спортсмену-інструктору надається щорічна оплачувана відпустка згідно з Законом України «Про відпустки»; - п. 4.4. Укрцентр «Інваспорт» на період чинності цього Контракту здійснює виплату спортсмену-інструктору: 4.4.1. Щомісячної премії згідно з Порядком преміювання і надання і надання матеріальної допомоги працівникам Укрцентру «Інваспорт» та членам штатної команди національних збірних команд України з видів спорту осіб з інвалідністю, затвердженого Колективним договором у межах фонду заробітної плати; 4.4.2. Матеріальної допомоги на оздоровлення (один раз на рік) в розмірі місячного окладу. Убачається, що 01.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва винесений судовий наказ у справі №755/10347/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.06.2024 року і до повноліття дитини (а.с. 108-109). Згідно довідки ЖБК «Добромир» №63 від 10.07.2024 року у кв. [ADDRESS] проживають: [PERSON] (власник особового рахунку); [PERSON] (син); [PERSON] (онук); [PERSON] (онук) (а.с. 110). За змістом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.07.2024 року, стосовно відповідача починаючи з 4 кварталу 2021 року відсутня інформація про доходи. Також відсутня інформація про доходи за 1 квартал 2021 року та 4 квартал 2020 року. За три квартали 2020 року відповідачем був отриманий дохід в сумі 42724,80 грн. За два квартали 2021 року відповідачем був отриманий дохід в сумі 35642,19 грн. (а.с. 111-112). Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У своїх постановах Верховний Суд неодноразово зазначав, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Указане судам роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Приймаючи рішення у справі суд враховує відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків даних про отримання відповідачем будь-якого доходу. Разом з цим, суд приймає до уваги пояснення самого відповідача про те, що його дохід є періодичним, тобто невизначений розмір доходу відповідач все ж періодично отримує. Суд ураховує наявність у відповідача обов`язку утримувати молодшого сина [PERSON] , [INFO] . Водночас, на переконання суду наведені обставини не мають визначального впливу на рішення суду про стягнення аліментів або відмову у такому стягненні, адже ці обставини підлягають врахуванню при визначенні самого розміру аліментів, які мають бути стягненні з платника із урахуванням його матеріального стану на наявності на утриманні неповнолітньої дитини. Поряд із цим, у цій справі суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову через відсутність однієї з головних підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Конструкція положень ст. 199 СК України вказує на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей виникає за умови, якщо у зв`язку з продовженням навчання вони потребують матеріальної допомоги. Однак, у цій справі судом встановлено, що повнолітня дитина навчається на заочній основі, що дає їй можливість працювати та утримувати себе самостійно. Так, [PERSON] працює в Українському центрі фізичної культури та спорту осіб з інвалідністю «ІНВАСПОРТ» та отримує стабільний достатній дохід для самостійного утримання себе. Загальний місячний дохід третьої особи, ураховуючи пенсію по інвалідності, у декілька разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, що вказує на відсутність неможливості утримувати себе самостійно через продовження навчання. Також приймаючи рішення суд ураховує отримання третьою особою у травні 2024 року винагороди в сумі 100000,00 грн., що додатково підтверджує достатній рівень доходу третьої особи для власного утримання на час навчання в університеті. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed