Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~(далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»\~та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №6474935, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 24 листопада 2023 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, 27 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» і відповідач [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 01 червня 2023 року № 1062023 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», а 27 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм груп» договір факторингу № 27122023-1, згідно з яким набуло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором № 09109-02/2023.\~ Вказуючи, що загальний розмір заборгованості відповідача за двома кредитними договорами становить 62\~909.50 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Суддя своєю ухвалою від 04 червня 2024 року прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та розгляд справи постановила проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до позовної заяви додав клопотання, в якому вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 22 серпня 2024 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як установив суд, що 19 березня 2023 року ТОВ «Авентус Україна»\~та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 6474935, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 20 000 гривень на строк 364 дні зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1.99% в день (а. с. 7-12). ТОВ «Авентус Україна», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало. Крім того, 27 лютого 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 про надання відповідачу кредиту в сумі 5 000\~гривень на 25 днів, до 23 березня 2023 року, та сплату за користування коштами 36.5% річних (0.10% на добу) (а. с. 26-28). Пунктом 2.3 договору передбачене право ТОВ «Аванс кредит» нараховувати проценти на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1.99% на добу) з першого дня користування кредитними коштами у випадку, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, визначений пунктом 1.2 договору. Всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору (пункт 6.3 договору). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ 7 договору. ТОВ «Аванс кредит», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало. З матеріалів справи видно, що 23 березня 2023 року [PERSON] подав заявку на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту на десять днів, тобто до 01 квітня 2023 року, відповідно до якої між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем була укладена додаткова угода №3 до договору про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року (а. с. 29). За умовами додаткової угоди сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 01 квітня 2023 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості становить 5 125 гривень. Кредитні договори укладено відповідно до вимог\~Закону України «Про електронну комерцію», підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надіслано на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать пункти 10 та 7 вказаних договорів, адреса, реквізити та підпис сторін. За змістом статей\~626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитних договорів, ці договори є укладеними відповідно до вимог\~статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитних договорів було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Згідно із частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З розрахунків, що надав позивач, видно, що заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №6474935 від 19 березня 2023 року станом на 30 квітня 2024 року становить 49 452 гривні, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 20 000 гривень, заборгованість за відсотками - 29 452 гривні (а. с. 19); за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року станом на 30 квітня 2024 року становить 13\~457.50 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 5 000 гривень, заборгованість за відсотками - 8\~457.50 гривень (а. с. 37). Разом з тим, суд вважає, що відсотки за користування кредитними коштами за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року неправомірно нараховані поза межами строків кредитування. Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 2.3 договору про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року сума кредиту становить 5 000 гривень, строк дії договору\~25 днів, процентна ставка\~0.10 % на добу, а в разі неповернення кредитних коштів у визначений договором строк\~1.99 % на добу з першого дня користування кредитними коштами (а. с. 26-27). Виходячи із вказаних положень цього договору розмір процентів за користування кредитними коштами буде становити 2\~487.50 гривень (5 000 грн * 1.99 % / 100 % * 25 дн = 2\~487.50 грн), які слід стягнути з відповідача. Розрахунок процентів на суму 8\~457.50 гривень позивач суду не надав. З доданих до позову документів неможливо встановити за який період, за якою ставкою нараховані проценти у вказаному розмірі та яка їхня правова природа. Будь-які належні і допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року в матеріалах справи відсутні, а в додатковій угоді №3 від 23 березня 2023 року сторони погодили, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються. Таким чином у позові на суму 5\~970 гривень (8\~457.50 гривень 2\~487.50 гривень) процентів за користування кредитними коштами за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зробила правовий висновок, що нарахування процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів є недопустимим. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. Водночас слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нараховані кредитодавцем з 24 лютого 2022 року будь-які платежі, сплата яких передбачена договорами за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій статті 516\~ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті\~це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 24 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~укладений договір факторингу № 24112023 (а. с. 14-16). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні останньому права грошової вимоги до боржників, перелік яких, як і підстави виникнення права грошової вимоги до них, суми грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних реєстрах боржників. Перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі відповідного реєстру боржників, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому передачі реєстру боржників №2 від 24 листопада 2023 року, з витягом з реєстру боржників № 2 заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 6474935 від 19 березня 2023 року становить 49 452 гривні (а. с. 17, 18). Крім того, 01 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 1062023, а 27 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало з ТОВ «Інвеструм груп» договір факторингу № 27122023-1, згідно з яким набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року (а. с. 30-32, 33-34).\~ Згідно з актом прийому передачі реєстру боржників, з витягом з реєстру боржників від 27 грудня 2023 року заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року становить 13\~457.50 гривень (а. с. 35, 36). За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, встановивши, що 24 листопада 2023 року та 27 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договорів факторингу отримало право вимоги за договорами про надання споживчого кредиту № 6474935 від 19 березня 2023 року та № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року, то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами, а саме: за договором про надання споживчого кредиту №6474935 від 19 березня 2023 року - 49 452 гривні, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 20 000 гривень, заборгованість за відсотками - 29 452 гривні; за договором про надання споживчого кредиту № 09109-02/2023 від 27 лютого 2023 року - 7\~487.50 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 5 000 гривень, заборгованість за відсотками - 2\~487.50 гривень. В решті позову, а саме - у стягненні відсотків за користування кредитними коштами, які нараховані поза межами строків кредитування, слід відмовити. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (96.05 %) у розмірі 2\~908.40 гривень (3028 грн * 96.05 % / 100% = 2\~908.40 грн). На підставі викладеного, статей\~512, 514, 526,\~530,\~549,\~610,\~612,\~625,\~629,\~634,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: partial