Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

12\~червня \~2024\~року \~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~« Юніт\~Капітал» звернулися\~до суду\~з позовом\~до \~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2021 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 657296521 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5AK92. Зокрема, 11.11.2021 року о 11:26:19 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку « Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України « Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику , подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю ідентифікатора належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.Таким чином у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплатити відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7000,00 грн. на умовах строковості , зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинення дій відповідача, 11.11.2021 року ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти на суму 7000,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця- ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога». Отже загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 657296521 від 11.11.2021 року становить 26436,00 грн., яка складається з наступного: 7000,00 грн. заборгованість по кредиту; 19436,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ « Манівео та ТОВ « Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2022 року. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ « Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. 05.08.2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. 06.03.2024 року ТОВ « ФК « Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ « Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 657296521 від 11.11.2021 року у розмірі 26436,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 657296521. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5AK92. Зокрема, 11.11.2021 року о 11:26:19 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку « Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець надав позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 657296521 від 11.11.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 26436,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість по кредиту; 19436,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. 05.08.2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01. 06.03.2024 року ТОВ « ФК « Онлайн фінанс» та позивач товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Юніт Капітал»уклали договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 657296521 від 11.11.2021 року. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі в сумі 26436,00 грн. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до положень ч. 1 - 3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5\~ст. 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання від відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу до суду не надходило. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22.02.2024 року; додаткову угоду № 7 до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 06.03.2024 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24 від 22.02.2024 року. Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до вищенаведених обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі, який відповідає співмірності, необхідності та розумності таких витрат - 5000,00 грн. та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подачу до суду позову 2422,40 грн.

Outcome: approved