Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя, за якою просять шлюб між ними, що зареєстрований 28.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1555, розірвати. У заяві зазначають, що фактично їх шлюбні відносини припинені і зберігати відносини немає сенсу, тому шлюб існує формально і його доцільно розірвати. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.05.2024 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою, призначено судове засідання. Від сторін до суду надійшли заяви, за якими вони вказують про те, що вимоги своєї заяви про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі та просять її розглянути за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. За ч. 2 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У силу ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній воля дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники уклали шлюб, зареєстрований 28.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1555. У шлюбі народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За матеріалами справи вбачається, що причинами розпаду сім`ї стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягли згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей з укладенням Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 20.04.2024р. Суд вважає, що причини, які спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved