Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Микитовича М.М. звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном останнього. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що його дід [PERSON] є інвалідом І групи, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Причиною його інвалідності є хронічна ішемія мозку (ішимічні інсульти) в басейні правої середньомозкової артерії та правої задньої мозкової артерії, наявність лівобічного геміпарезу, виражена кіркова дизартрія, судомні синдроми. Проведено стенування С1 сегменту лівої ВСА (листопад 2023 року). Церебральний атеросклероз із стенозуючим ураженням судин головного мозку, кардіосклероз, що призводить до того, що [PERSON] має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування та до контролю за своєю поведінкою, не може самостійно пересуватися, виражати свої думки, потребує постійної опіки. Догляд за ним уже тривалий час здійснює саме заявник. Внаслідок хвороби, [PERSON] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому повинен бути визнаним недієздатним та його опікуном слід призначити заявника. Ухвалою суду від 01.05.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 23.05.2024 призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 18.07.2024 від Тернопільської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків" Міністерства охорони здоров`я України на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №426 від 18.06.2024, у зв`язку з чим ухвалою суду від 05.08.2024 поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду. 02.08.2024 на адресу суду надійшло рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.07.2024 № 349 та висновок опікунської ради Теребовлянської міської ради щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном над його недієздатним дідусем [PERSON] . У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заявник підтвердив, що постійно проживає разом із дідом [PERSON] та здійснює за ним постійним догляд. Представник [PERSON] адвокат Гавдяк І.Б. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення поданої заяви, зазначила, що призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , який страждає на стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, буде відповідати інтересам останнього. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав. Щодо родинних відносин [PERSON] та [PERSON] суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] в селі Довге Теребовлянського району Тернопільської області, УРСР, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.1985, актовий запис №19 (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.02.2001, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видано 17.02.2001, актовий запис №169 (а.с.8). [PERSON] народився [INFO] в селі Деренівка Теребовлянського району Тернопільської області, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.2001, актовий запмс № 5 (а.с.21). Отже, із зазначеного вище слідує, що у [PERSON] та [PERSON] є внуком та дідом. Згідно копій довідки до акта огляду МСЕК серії ААГ № 721200, індивідуальної програми реабілітації інваліда № 131 від 14.05.2024 та висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) № 88 від 14.02.2024, [PERSON] є інвалідом І групи довічно. Потребує постійного стороннього догляду та йому призначено ряд допоміжних засобів реабілітації (а.с.25, 26-29, 30-31). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №426 Тернопільської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 18.06.2024, на даний час [PERSON] страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими конгнітивними порушеннями, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Копіями актів обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за № 16/8-09/10, 16/8-09/12 від 14.02.2024 підтверджується, що [PERSON] , інвалід І групи, проживає за адресою: [ADDRESS] , потребує стороннього догляду і цей догляд здійснює [PERSON] , який проживає за тією ж адресою (а.с.32, 34). Відповідно до довідки, виданої Довгенським старостинським округом Теребовлянської міської ради від 14.02.2024 за №16/8-08191, [PERSON] згідно виписки з погосподарської книги за № 6, особовий запис 0283, зареєстрований та проживає у [ADDRESS] , разом з внуком [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Згідно довідки, виданої Теребовлянською міською радою від 08.03.2024 за №481/02-11, [PERSON] з 01.02.2024 по 31.01.2025 призначено компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови КМУ від 23.09.2020 №859 (а.с.35). Отже із зазначеного вище слідує, що тривалий час догляд за [PERSON] здійснює саме його внук [PERSON] , який постійно з ним проживає. Рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.07.2024 № 349 затверджений висновок опікунської ради виконавчого комітету Теребовлянської міської ради, згідно якого опікунська рада дійшла висновку про можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] над його недієздатним дідом [PERSON] . За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №426, Тернопільської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 18.06.2024, [PERSON] страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими когнітивними порушеннями, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно [PERSON] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Як вбачається із матеріалів справи заявник [PERSON] є внуком [PERSON] , тобто є його близьким родичем, вони спільно проживають. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його дідом. Орган опіки та піклування вважає можливим призначити заявника опікуном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Теребовлянська міська рада про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо заяви представника заявника, адвоката Микитовича М.М. про повернення грошових коштів за проведення судово-психіатричної експертизи в сумі 7210 грн 50 коп., то суд зазначає наступне. На виконання вимог Тернопільської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків" Міністерства охорони здоров`я України, заявником [PERSON] сплачено вартість проведення експертизи у сумі 7210,42 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 20 від 13.06.2024. Згідно частини другої статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. За загальними правилами частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином у справах про визнання фізичної особи недієздатною на рахунок держави відносяться всі судові витрати - як судовий збір, так і витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Даний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 в справі № 637/909/21. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про правомірність заявленої вимоги представника заявника адвоката Микитовича М.М. про повернення [PERSON] понесених судових витрат на проведення судово-психіатричної експертизи.

Outcome: approved