Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, відповідно до якої [PERSON] , просить суд: - оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця Запорізької області, Вільнянський район, с. Максимівка, громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , усиновлювачем дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] . - внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , що складений 23.02.2017 року за № 236, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові дитини змінити « [PERSON] » на « [INFO] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В заяві зазначає, що 11 листопада 2021 року заявник зареєстрував шлюб з [PERSON] [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , дитина проживає в його сім`ї за адресою: [ADDRESS] . Дитина вважає заявника батьком. Актом обстеження умов проживання від 20.06.2023 року, що підготовлений начальником служби у справах дітей ЗМР, що в результаті бесіди з дитиною [PERSON] з`ясовано, що вона згодна на її усиновлення. Заявник зазначає, що стан здоров`я в нього задовільний, а також до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості немає, та в розшуку не перебуває. Мати дитини не заперечує проти усиновлення. З 2021 року заявник виховує дитину як рідну, у зв`язку із чим, між ними добрі відносини. Ухвалою суду від 13.08.2024 року було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 27.08.2024 року. В судовому засіданні 27.08.2024 року представник [PERSON] адвокат Шлецер А.А. підтримав заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як органу опіки та піклування в судовому засіданні також підтримала заяву, надавши висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. З наведених положень законодавства про охорону дитинства випливає, що виховання дитини у повній сім`ї має беззаперечне значення для її духовного та фізичного розвитку, формування її особистості, яке неможливо переоцінити. Одним з завдань сімейного законодавства в силу ст. 1 СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ст. 5 СК України). Статтею 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Главою 18 Розділу ІV СК України внормовані питання усиновлення. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем в свою сім`ю особи на правах доньки або сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно із ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за добровільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодше 21 року. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Як випливає іх приписів ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Стаття 218 СК України передбачає, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Відповідно до ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Вирішуючи заяву, суд враховує такі, встановлені під час судового розгляду обставини. Заявник є особою, яка в силу ст. 211 СК України може бути усиновлювачем та відповідно до ст. 213 СК України має переважне право на усиновлення, так як дитина виховується в його родині, яку заявник створив, уклавши шлюб з його матір`ю (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Згода на усиновлення заінтересованої особи [PERSON] (матері дитини), яка нотаріально посвідчена , а також відомості про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносини дитини (заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2023 року № 336/7643/21) вказують на дотримання вимог ст.ст. 217, 219 СК України. Крім того, можливість заявника бути усиновлювачем свідчить письмовий висновок про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] від 22.06.2023року. Як зазначено у висновку, що працівниками служби у справах дітей ЗМР встановлено, що дитина називає [PERSON] батьком, живе в його родині з однорічного року. Це саме встановлено і висновком за результатом психологічного дослідження дитини, що проведений психологом Яковлєвою І.В . За наведеного, на підставі п. 4 ст. 128 СК України, згода дитини на усиновлення не потрібна. Відомості про місця помешкання, оснащеного всім необхідним для гармонійного проживання та розвитку дитини (акт обстеження житлово-побутових умов від 20.06.2023 року), відомості про задовільний стан здоров`я, відсутність захворювань, що становлять небезпеку для оточення, а також обставини, які в силу ст. 224 СК України, мають істотне значення при вирішенні цієї справи, переконують суд в тому, що усиновлення заявником неповнолітньої [PERSON] , обумовлене інтересами дитини для забезпечення стабільних та гармонічних умов її життя. Наведені судом фактичні дані в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви в частині усиновлення. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюються по батькові дитини. Згідно ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. З урахуванням наведених вимог закону, заява [PERSON] в частині зміни прізвища та по батькові усиновленої дитини і його запису у Книзі реєстрації народжень батьком дитини, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Статтею 225 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved