Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивував тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 08 жовтня 1999 року по 18 листопада 2015 року. В шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 18 листопада 2015 шлюб між ними розірвано. На утримання двох синів з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25 вересня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Однак, після розлучення з [PERSON] , діти з грудня 2015 року і до цього часу постійно проживали разом з ним, та знаходилися на його утриманні, оскільки [PERSON] відразу після розлучення фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей. В зв`язку з вищенаведеним, він в 2016 році звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним та звільнити його від обов`язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей. 04 листопада 2016 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7571/16 його позовна заява була задоволена, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з ним, та звільнено його від обов`язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей. Після визначення судом місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним, [PERSON] взагалі перестала проявляти до [PERSON] , [INFO] , увагу, не цікавилась його здоров`ям та розвитком, не приймала участі в його житті. На даний час [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним, перебуває на його повному утриманні і самостійному вихованні. [PERSON] тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. [PERSON] не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, також не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей і своєю негативною й протиправною поведінкою, показує поганий приклад і створює небезпеку для життя і здоров`я сина. Вона не надає жодних грошових коштів на утримання сина. Він неодноразово проводив з [PERSON] бесіди стосовно прояву зацікавленості до сина, з вимогою цікавитись його здоров`ям, розвитком, моральним та фізичним вихованням, однак, всі його прохання [PERSON] ігнорує. В свою чергу, він має постійний та достатній дохід, самостійно займається вихованням та утриманням сина, забезпечує його матеріально та піклується про нього, має житло, в якому створені належні умови для проживання сина та його розвитку, син з ним почуває себе у безпеці та спокійно. Відтак, оскільки [PERSON] належної уваги, турботи та піклування сину не надає, та не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, вважає, що наявні підстави для позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . 05 липня 2024 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову не заперечувала. Представником позивача [PERSON] подані клопотання про поновлення строку на подання доказів, про приєднання доказів до матеріалів справи, про заслуховування думки дитини та допит свідків, які ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 09 липня 2024 року задоволені. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, вказала, що дійсно не приймала участь у вихованні синів останніх 8-9 років. Вкрай рідко з ними спілкувалася. Вона створила нову сім`ю, де в неї народилася дитина, яка є інвалідом, аутист, і яка вимагає її значної уваги. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши позивача та його представника, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 1999 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 січня 2012 року, серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2015 року в справі №569/13641/15, яке набрало законної сили 01 грудня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25 вересня 2015 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2016 року в справі №569/7571/16, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] та звільнено [PERSON] від обов`язку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 25 вересня 2015 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В мотивувальній частині даного рішення вказано, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, матір дитини проживає від них окремо. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2020 року в справі №569/22729/19, який набрав законної сили, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме 12 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25 червня 2024 року №171738, який складено заступником начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матвійчук І.Р. при примусовому виконанні виконавчого провадження [NUMBER] з виконання судового наказу №569/22729/19, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 12 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року становить 46 010 грн. 50 коп., а з 01 травня 2022 року по червень 2024 року - 132 837 грн. 50 коп. Відповідно до Довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» Рівненської міської ради [PERSON] , [INFO] , знаходився на обліку в амбулаторії «Пересопницька» з народження по 2019 рік включно. З 2015 року дитиною опікувався батько [PERSON] . Дитина на прийом з`являлася тільки з батьком, а мати дитини в поліклініку не приходила, не відвідувала лікаря та не цікавилася здоров`ям дитини, не телефонувала педіатру та медичній сестрі. Батько дитини постійно знаходився на зв`язку з лікарем-педіатром, як по телефону, так і очно. Відповідно до Довідки ПП «Медичний центр «Сім`я» від 14 червня 2024 року [PERSON] , [INFO] , дійсно знаходиться на обліку в ПП «Медичний центр «Сім`я» з 2020 року, декларацію укладено з лікарем [PERSON] . За весь час спостереження лікарем-педіатром [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , його матір ніколи, ні з дитиною, ні окремо не відвідувала лікаря, та не цікавилася здоров`ям дитини, жодного разу не телефонувала лікарю-педіатру. Дитина завжди була на прийомі педіатра з батьком [PERSON] , який постійно знаходиться на зв`язку з лікарем-педіатром, як по телефону, так і очно. Як слідує з Довідки від 18 червня 2024 року №26 Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №31 Рівненської міської ради [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад з 26 серпня 2016 року по 06 липня 2018 року. Батько [PERSON] самостійно виховував дитину. Приймав активну участь в житті сина. Постійно цікавився досягненнями, відвідував батьківські збори, свята. Вчасно здійснював плату за харчування. Вихователь [PERSON] стверджує, що за весь період навчання та виховання дитини [PERSON] жодного дня не з`являлася в закладі дошкільної освіти та не цікавилася успіхами свого сина. Як слідує з Довідки від 17 червня 2024 року №208/01-17/24 Рівненського ліцею №1 Рівненської міської ради [PERSON] , батько учня 6-А класу Рівненського ліцею №1 Рівненської міської ради [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує сина, постійно відвідує батьківські збори, комунікує з вчителями. Класний керівник початкових класів [PERSON] та класний керівник старшої школи [PERSON] стверджують, що за весь період навчання дитини [PERSON] жодного разу не відвідувала батьківські збори класу і ліцею, не спілкувалася з вчителями, які його навчають, та не цікавилася шкільним життям свого сина. Відповідно до Характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої Рівненським ліцеєм №1 Рівненської міської ради, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з своїм батьком [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , позитивно характеризується у ліцеї. [PERSON] цікавиться шкільним та особистим життям дитини. Спілкується з вчителями, класним керівником, однокласниками, регулярно відвідує батьківські збори, піклується про сина. [PERSON] влаштовує сімейні свята, на які запрошує однокласників та друзів сина. [PERSON] за весь період навчання в ліцеї жодного разу не приходила у заклад та не спілкувалася з вчителями. Відповідно до Характеристики від 26 червня 2024 року №4 ТОВ «Охоронне детективне агентство «Легіон-Безпека» [PERSON] працює охоронником в ТОВ «Охоронне детективне агентство «Легіон-Безпека», позитивно характеризується по місцю роботи, самостійно виховує сина-школяра. Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 червня 2024 року №З-256/24/вих-280-24 зі [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо виконання нею батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] роз`яснено про відповідальність щодо неналежного виховання та утримання дитини відповідно до ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, їй роз`яснено ст. 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язків займатися вихованням та розвитком малолітнього сина та ст. 164 Сімейного кодексу України щодо підстав позбавлення батьківських прав. Як слідує з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 03 липня 2024 року №08-01-972/24 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » на сьогоднішній день вихованням та утриманням [PERSON] , [INFO] , займається [PERSON] . Відповідно до Акта обстеження умов проживання, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що в квартирі створені умови для проживання та виховання дитини. Під час бесіди [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він закінчив 6-й клас Рівненського ліцею №1, проживає з батьком. Він купує усе йому необхідне: одяг; взуття; шкільне приладдя; проводить з ним дозвілля. До ліцею приходить тато, водить на прийом у поліклініку до лікаря-педіатра. Мама участі у житті дитини не приймає, не забезпечує його, не спілкується з ним. Мати дитини [PERSON] у своєму поясненні від 24 червня 2024 року вказала, що з [PERSON] не проживає вже дев`ять років. Протягом цього часу син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, він займається його вихованням та утриманням. Вона жодного разу не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з вчителями, не водила дитину до дитячого садочку. У неї є інша сім`я, вона не має можливості займатися вихованням та утриманням дитини. [PERSON] не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина, не проявляє батьківської турботи та любові, не спілкується з ним. Поведінка [PERSON] не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 03 липня 2024 року. Комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , а відтак орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, суду показав, що знайомий з позивачем більше як 5-7 років. Позивач самостійно виховує свого сина [PERSON] , [INFO] , проживають вони лише вдвох. Він ніколи не бачив дитину разом з матір`ю. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні показала, що знає позивача давно, вони постійно спілкуються. Позивач самостійно виховує свого сина [PERSON] , [INFO] . Вони живуть удвох. Відповідача останній раз вона бачила десь 11 років назад, і їй відомо, що відповідач живе окремо, в неї є інша сім`я, де народилася дитина, яка хворіє. Свідок [PERSON] , є знайомою позивача, в судовому засіданні показала, що позивач самостійно виховує свого сина [PERSON] , [INFO] . Вона йому часом допомагає приводити чи забирати сина зі школи. Про матір дитина ніколи нічого не розповідала. Хоча вона знає, що матір один-два рази приходила в гості. До матеріалів справи також приєднані письмові пояснення [PERSON] від 14 червня 2024 року, [PERSON] від 18 червня 2024 року та [PERSON] від 15 червня 2024 року. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , суду пояснив, що вони проживають вдвох разом з батьком вже 9 років, мати приходить до нього дуже рідко, інколи приносить продукти харчування, одяг, іграшки, в неї вдома він ніколи не був, вона ніколи йому не телефонує, уроки вчити не допомагає. Зі школи його забирає тато, а часом він приходить сам, в лікарню його водить теж тато. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, вкрай рідко спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а наявність іншої дитини таким доказом не є, тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак в судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] просили судові витрати покласти на позивача, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved