Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

01 травня 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів та про зміну та збільшення розміру стягнення аліментів на період навчання дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 06.02.2001 року, який розірвано рішенням суду від 22.11.2007 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2007 року, яким стягнуто аліменти з відповідача в твердій грошовій формі в розмірі 235 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач аліменти практично не сплачував і розмір заборгованості зі сплати аліментів сум боргу становить 74820,68 грн. Добровільно відповідач борг сплачувати аліменти не реагує. Окрім того, позивач зазначає, що 03.03.2024 року доньці виповнилось 18 років і на цей час вона продовжує навчання в Хмельницькому кооперативному торгівельно-економічному інституті (період навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року). А тому, просить стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів та про стягнення аліментів на утримання дочки у зв`язку із навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання. Ухвалою суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що проти розгляду справи в заочному порядку не заперечують. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Так, 29 липня 2024 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про перенесення судового засідання з 30.07.2024 року 12:40 год. на іншу дату у зв`язку із не можливістю бути присутнім в судовому засіданні. Окрім того, вказав, що його стан здоров`я погіршився та просив перенести розгляд справи на листопад 2024 року. При цьому, відзиву щодо позову не подавав. Проте, жодних завірених у встановленому законом порядку доказів не можливості прибути в судове засідання, призначеного на 28 серпня 2024 року відповідачем до суду подано не було, як і не подано відповідачем свого відношення до позову. У відповідності до ч. 1\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (частини 1, 2, пункт 10 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України) Відповідно до частини 4\~ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції. Цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 07.08.2019 у справі № 910/11287/16. Тому, суд за згодою позивача та на підставі ст. 223 ч. 4 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.11.2007 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] ). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2007 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 235 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2007 року і до її повноліття. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.04.2024 року по ВП № 30290409 заборгованість [PERSON] станом на 01.03.2024 року становить 74\~820 грн. 58 коп. Позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 23.01.2020 року і змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ). Позивачка [PERSON] та повнолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( копія довідки №К-03-17751). У відповідності до ч. 3\~ст.\~195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до\~ст.\~196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, за період з 01.07.2007 року по 01.03.2024 року в розмірі 1\~094 849 грн. 01 коп. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст.\~196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом\~статті 549ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49ЦК\~України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196СК\~України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць окремо). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та ВС №14-37 цс18 від 25.04.2018 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач суду не надав доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини, він є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.\~196\~СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, що становить 74\~820 грн. 58 коп. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи [PERSON] була студенткою денної форми здобуття освіти Хмельницького кооперативного фахового коледжу ХКТЕІ з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року (копія довідки від 25.04.2024 року №265, копія договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02.08.2021 року, копія договору про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти №МГ(мб)-4 від 29.07.2021 року). Аналізуючи матеріали справи, суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів своїх заперечень, зокрема того, що він не має можливості сплачувати аліменти саме у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно. Так, чинне законодавство передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів в даній справі суд враховує вік дитини, її потреби на повсякденне життя і навчання та можливості батьків сплачувати кошти на її утримання, доки триває процес навчання. Присуджені аліменти мають загальний характер, забезпечують щоденне задоволення життєвих потреб сина і залежать від всіх факторів, наявних навколо дитини, яка потребує матеріальної допомоги, зокрема, оплата переїзду з місця проживання до учбового закладу, повсякденні витрати, пов`язані з організацією життєдіяльності та учбового процесу. Відповідно до частини 1\~статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1\~статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Частина 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи факт повноліття дочки сторін, її навчання на денній формі за кошти фізичних та юридичних осіб, не доведення відповідачем неможливості надання матеріальної допомоги та враховуючи спільний обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів підлягає до задоволення, починаючи з 01 травня 2024 року (день пред`явлення позову до суду) та проводити стягнення до досягнення дитиною 23-х років у разі продовження нею навчання до цього віку, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону. Згідно вимог\~статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини 2\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved