Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 1999 року на Товарній Біржі "Смарагд-Південь" між ним, як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, у формі торгового біржового контракту № 116-п був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, він повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна сплативши кошти за придбання будинку у повному обсязі, зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно в БТІ та фактично користується житловим будинком з моменту його купівлі по теперішній час. Натепер, він обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально, що створює для нього перешкоди у розпорядженні майном. Нотаріально посвідчити вище вказаний договір купівлі-продажу на тепер не має можливості виходячи з того, що даний біржовий договір вже зареєтрований в органах бюро технічної інвентаризації, окрім цього відповідач не бажає його посвідчити в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене, просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] згідно поданої письмової заяви просив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, в разі неявки відповідача заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 10 липня 1999 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), на товарній біржі "Смарагд-Південь" в м.Снігурівка було укладено торговий біржовий контракт № 116-п купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] , на підставі якого за [PERSON] 01 вересня 1999 року зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок в Снігурівському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 9-154 (а.с. 5 -6). Рішенням Новотимофіївської сільської ради Снігірівського району Миколаївської області № 13 від 24 травня 2000 року "Про встановлення нумерації будинків на вулицях Новотимофіївської сільської ради" присвоєно номер житловому будинку [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 49-50). Рішенням Новотимофіївської сільської ради Снігірівського району Миколаївської області № 6 від 26 листопада 2015 року "Про затвердження переліку перейменування вулиць в населених пунктах Новотимофіївської сільської ради" перейменовано вулицю\~"Комсомольська" на вулицю "Кринична" (а.с.14). За даними технічного паспорту, виготовленого 19 липня 2012 року бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 94, реєстровий № 9-154), складовими будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями є: А-1 житлова будівля, а-1 сіни, а?-1 сіни, Г-1 погріб, В-1 сарай, Б-1 сарай, Д-1 літня кухня, Ж-1 гараж, З-1 сарай, О-1 вбиральня, № 1 забор, № 2 ворота, І замощення. Загальна площа складає 86,7 кв.м, житлова площа - 47,7 кв.м. Рік побудови 1969 року (а.с.8-11). Вартість житлового будинку, станом на 03 травня 2024 року, становить 125000,00 грн відповідно до висновку про оцінку майна ФОП [PERSON] , сертифікат ФДМУУ № 699/21 від 16 вересня 2021 року (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Рішенням державного реєстратора прав на нерухомей майно Снігурівської міської ради від 07 травня 2024 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , з підстав не відповідності вимогам поданих документів, а саме наданий позивачем договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений (а.с.\~7). \~ \~ \~ \~Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивач ствердив, що істотні умови договору купівлі-продажу сторонами виконані, тоді як відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє його права розпорядитися фактично належним йому житловим будинком. Відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється. Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта, станом на 30 серпня 2024 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірного житлового будинку відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавець будинку не оспорювала після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки позивач повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплативши за придбане майно грошові кошти, у результаті чого набув право власності на нього, фактично володів даним майном, угода купівлі-продажу недійсною не визнавалась, суд вважає, що сторони договору домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу. За такого, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, неможливості нотаріального посвідчення договору, та ухвалює про їх задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved