Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлової квартири. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 09.09.1998 року придбав у відповідача житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Зазначена угода була укладена в письмовій формі на універсальній торговій біржі «Віконт-Т». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був через ухилення продавця. Оскільки угода купівлі-продажу фактично виконана, позивач просив про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Позивач про час та місце судового розгляду повідомлявся за адресою, вказаною ним в тексті позову (до суду повернулось поштове відправлення, з відміткою про відсутність позивача за вказаним ним місцем свого проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позов. За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. За такого, вирішивши ухвалою про відкриття провадження у справі про розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін, суд визнав явку сторін до суду не обов`язковою. Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, від сторони позивача не надходило заяв про відкладення судового розгляду, а відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору купівлі-продажу від 09.09.1998 року №1-223; копію витягу з реєстру будівельної діяльності від 02.06.2023 року; копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.06.2024 року; копію будинкової книги), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.1998 року позивач придбав у відповідача житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Зазначена угода була укладена в письмовій формі на універсальній торговій біржі «Віконт-Т». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, оскільки продавець ухилився від його нотаріального посвідчення. Таким чином, судом встановлено, що при укладенні угоди було порушене право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу будинку, який потребував нотаріа\-льного посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР. Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, крім того, відбулося повне виконання умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу № 1-223 від 09.09.1998 року, укладеним на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т», з реєстраційним написом на ньому про реєстрацію в БТІ за позивачем придбаної ним квартири з 22.09.1998 року та копією паспорта позивача з відміткою про його реєстрацію у вказаному житлі з 22.09.1998 року, але продавець ухилився від нотаріального посвідчення угоди, то зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. На підставі ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved