Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ В проваджені суду знаходиться зазначена справа, по якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період квітень 2023 року вересень 2023 року, у розмірі 11 150 грн. 07 коп. Мотивує вимоги тим, що 20.10.2021 Приморським районним судом м.Одеси винесено судовий наказ по справі №522/20035/21, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі усіх видів заробітку (доходу). 11.02.2022, на підставі судового наказу, було відкрито виконавче провадження. За період квітень 2023 року вересень 2023 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 11\~150,07 грн. Позивач зазначає, що відповідач знає про відкриття виконавчого провадження, проте аліменти не сплачує. У зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, за період квітень 2023 року вересень 2023 року, у розмірі 11 150 грн. 07 коп. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Абухіну Р.Д. Ухвалою суду від 27.11.2023 року по справі відкрито провадження, встановлений спрощений порядок розгляду справи. 12.02.2024 до суду від представника [PERSON] адвоката Сергійчук М.М. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просилось стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період квітень 2023 року грудень 2023 року, у розмірі 15\~399, 57 грн. Ухвалою суду від 13.02.2024 призначено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи «EasyCon». 04.04.2024 до суду від представника [PERSON] адвоката Сергійчук М.М. надійшло клопотання про долучення доказів. 04.08.2024 до суду від представника [PERSON] адвоката Сергійчук М.М. надійшли додаткові пояснення щодо можливості стягнення пені за прострочення сплати аліментів у період дії воєнного стану. В судове засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, в якій зазначалось, що сторона позивача підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення у справі сторона позивача не заперечує. Відповідач повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2024 відповідач спочатку позов визнав, а потім пояснив, що нічого сплачувати не буде. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року Приморським районним судом м.Одеси було винесено судовий наказ у справі №522/20035/21, яким стягнуто з\~ [PERSON] на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 19 жовтня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто 02.06.2032 . 11 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Р.В., на підставі судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 20 жовтня 2021 року у справі №522/20035/21, було відкрито виконавче провадження №68613171. Позивач звернулася до суду з позовною заявою з підстав того, що відповідач свої зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 16.10.2023 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період квітень 2023 року вересень 2023 року становить 11\~150, 07 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 22.01.2024, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період квітень 2023 року грудень 2023 року становить 15\~399, 57 грн. На підтвердження обізнаності відповідача про наявність виконавчого провадження та необхідності сплати аліментів до суду надано витяги з листування сторін по справі, копію постанови про арешт коштів боржника та копію рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 листопада 2023 року у справі №522/9221/23. Відповідач відзив до суду не надав. У судовому засіданні 20.02.2024 зазначив, що позов визнає в повному обсязі, про наявність обов`язку зі сплати аліментів, наявність виконавчого провадження та заборгованості зі сплати аліментів обізнаний, однак не буде сплачувати аліменти та не хоче. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша\~статті 15 СК України). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ст. ст.\~180,\~181,\~184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя\~статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Частиною 1\~ст. 196 СК України\~передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує, відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК,\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК. Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до розрахунку державного виконавця від 22.01.2024 року, за період квітень 2023 року - грудень 2023 року, становить 15\~399, 57 грн. Доказів на підтвердження добровільної сплати [PERSON] на користь позивача грошових коштів на утримання сина, в якості аліментів та/або фінансової допомоги, відповідачем до суду не надано. Відсутність доказів сплати відповідачем аліментів в добровільному порядку за оскаржуваний період позбавляє суд можливості пересвідчитись в їх добровільній сплаті та переконатись у відсутності вини за прострочення сплати аліментів. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд наголошує на тому, що\~ст. 196 СК України\~передбачає, що розмір пені, яка може бути стягнута з відповідача не може перевищувати 100% суми заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі №569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, зокрема, що: при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1\~статті 196 СК України\~якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2ст. 614 ЦК України). СК України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного кодексу України. В той же час, відповідно до положень ч. 3ст.196\~СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачем не спростовано вину у несплаті аліментів та утворенні заборгованості за аліментами, а також не надано доказів, які б підтверджували його матеріальне становище чи сімейний стан. Частиною дев`ятою\~статті 7 СК України\~передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Виходячи із загальних засад справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, передбачених ст. 7\~СК України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 15\~399,57 гривень.

Outcome: approved