Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

У квітні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) КСП "Наріжанське" розміром 2,3 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яке належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія 1-ПЛ № 0308929 від 04.03.1997. Позовні вимоги обґрунтовано неможливістю отримання для позивачки, як спадкоємця за законом четвертої черги після смерті її невістки [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на пай загальною площею 2,3 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП "Наріжанське" на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Вказала не те, що під час перебування у шлюбних відносинах її син [PERSON] та невістка [PERSON] ([PERSON]) проживали разом з нею за та вели спільне господарство, тобто, протягом п`яти років, вона як позивач, фактично проживала однією сім`єю зі спадкодавцем, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, крім того успадкувала майно після смерті сина. При зверненні до державного нотаріуса для вирішення питання щодо оформлення спадщини на земельну частку (пай) після померлої [PERSON] , останнім місце проживання якої було [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності та факт державної реєстрації права власності та роз`яснено про право звернення до суду. Ухвалою від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд неодноразово визнавав обов`язковою явку позивачки у судові засідання, але вона у них не з`являлася. Позивачка заявою від 12.08.2024 просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 72). Відповідач Оболонська сільська рада повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином, у судове засідання свого представника не направила, відзив не направила (а.с. 64). Третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заявою від 01.08.2024 просила розглянути справу без участі свого представника. Письмовими поясненнями від 15.05.2024 вважає, що позивачка не має права на земельну частку (пай) через те, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тобто, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (а.с. 43-46, 67-70). Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд за відсутності позивача і представників відповідача та третьої особи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши письмові заяви учасників справи по суті справи, вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] (а.с. 10). Син позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , був одружений із [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). [INFO] помер син позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла у с. Износково, Льговского району, Курської області, Росія (а.с. 16). Суд наголошує на даті та місці смерті спадкодавця - [INFO] , Росія - не село Наріжжя. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 2,3 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП "Наріжанське" на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області та яка на підставі сертифікату серія 1-ПЛ № 0308929 та згідно розпорядження Семенівської райдержадміністрації від 04.03.1997 № 119 належала померлій [PERSON] (а.с. 17). Позивачка прийняла спадщину після смерті її сина, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Н.В.Трембач від 21.12.2010 (а.с. 12, 13). Згідно погосподарської книги № 2 Наріжанської сільської ради на 2006-2010 роки № 172 за адресою: [ADDRESS] , головою домогосподарства є [PERSON] , також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Суд зазначає, що у разі належного ведення погосподарського обліку села Наріжжя, вказана погосподарська книга № 2 мала б відобразити як факт і дату виїзду спадкодавця [PERSON] із житлового будинку, головою домогосподарства якого є позивачка, так і дату смерті спадкодавця [INFO] . Однак таких відомостей дані погосподарського обліку не містять, а, відтак, є неповними і недостовірними. Відділ № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 14.03.2023 № 1224/15-23 повідомив, що згідно Книги записів (реєстрації) Державних актів на право приватної власності на землю Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області, запис про реєстрацію державного акта на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] відсутній. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по бувшому КСП "Наріжанське" Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області станом на 01.01.2016 складає 63315,07 грн (а.с. 18). Згідно довідки Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області № 408 від 08.12.2016 [PERSON] [INFO] , до дня смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] . Померла проживала разом із [PERSON] . Заповіт померла не складала (а.с. 20). Суд знову повторює, що [PERSON] померла у [INFO] у с. Износково, Льговского району, Курської області, Росія, а, відтак, вказана довідка сільської ради про те, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала разом із позивачкою у с. Наріжжя - є очевидно недостовірною. Згідно довідки виконавчого комітету Оболонської сільської ради № 21 від 19.05.2021 [PERSON] 30.07.1965 народження, включена до списку на виділення земельної частки (паю) за № 630 в розмірі 2,49 га, земельна частка (пай) не визнана відумерлою спадщиною (а.с. 21). 09.03.2023 позивач звернувся державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори С.М.Решта з метою оформлення вказаної земельну частку (пай) в якості спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але їй відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів (а.с. 19). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Отже судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла в РФ, а не у с. Наріжжя, як на це вказує позивачка, тому позивачкою не доведено прийняття спадщини у спосіб спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті спадкодавця не менш як 5 років до дня смерті спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини спадкодавець проживала у с. Износково, Льговского району Курської області, РФ де й померла. Відтак достатні правові підстави для задоволення позову відсутні: суд відмовляє у його задоволенні повністю через відсутність належних і допустимих доказів прийняття спадщини позивачем. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати позивачкою 1211,20 грн судового збору покладаються на неї (а.с. 23, 24). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed