Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Харківській області звернулось до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] , у якій просить зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» розкрити заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] , а саме: про рух грошових коштів по рахунку [NUMBER] із зазначенням призначення платежу та дати з 12.11.2020 по 30.12.2021. Ухвалою від 14.08.2024 відкрито провадження у справі, заяву призначено до розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явились, відзивів на заяву не надали, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу ГУ ДПС у Харківській області № 5527-п від 22 грудня 2023 року призначена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків - фізичної особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 19.07.2019 по 27.03.2020. Відповідно до пп. 78.1.7, п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України фахівцями ГУ ДПС у Харківській області25.12.2023, 26.12.2023, 27.12.2023 здійснено вихід за податковою адресою: [ADDRESS] . У результаті здійснення виходів за податковою адресою платника податків, [PERSON] встановлено не було, про що було складено акти за № 8099/20-40-24-10-07/[NUMBER] від 25.12.2023, №8131/20-40-24-10-07/[NUMBER] від 26.12.2023, № 8138/20-40-24-10-07/[NUMBER] від 27.12.2023. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Згідно з п. 20.1.5. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації.

Outcome: approved