Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

22 травня 2024 року позивач звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, [PERSON] , 23 листопада 2021 року звернулась через веб-портал електронних послуг із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка. Рішенням № 053130008114 від 29.11.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника тому, що на час звернення, позивач не мала необхідного страхового стажу 15 років, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач не погодилась з вказаним рішенням відповідача та звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування цього рішення, зобов`язання відповідача призначити їй пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ в Волинській області № 053130008114 від 29.11.2021 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву [PERSON] № 12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду. На підставі вказаного судового рішення Донецьким окружним адміністративним судом 08.02.2023 року видано виконавчий лист, який було надіслано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). За допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження позивач ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 71205973, в яких знаходиться лист ГУ ПФУ в Волинській області, згідно з яким 09.12.2022 року заява позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника розглянута повторно. В результаті розгляду заяви прийняте рішення про відмову у призначення пенсії за відсутності у заявниці необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погодившись з повторною відмовою відповідача у призначенні пенсії з тих самих підстав позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень відповідача на виконання рішення суду. 17.07.2023 року Донецькій окружний адміністративний суд вирішив постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області надано строк протягом місяця після постановлення окремої ухвали усунути порушення вимог ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» шляхом виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі № 200/19043/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2023). З наведених обставин позивачу сума пенсії за період з 23.11.2021 по 31.08.2023 року виплачена лише у вересні 2023 року, що становить 188703,80 грн. Позивач стверджує, що відмова відповідача у призначенні та виплаті позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дати виникнення права на її отримання, а також тривале невиконання відповідачем рішення суду, що полягало у повторній відмові у призначенні пенсії, завдали позивачу моральних страждань, які вона оцінює у 188\~703,80 грн., які і просить суд стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив та просить суд відмовити у їх задоволенні. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позивач не довела належними та допустимим доказами факту завдання їй моральної шкоди. Відповідач Державна казначейська служба України у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив та просить суд відмовити у їх задоволенні. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що позивач не довела належними та допустимим доказами факту завдання їй моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечуєтся, що [PERSON] , 23 листопада 2021 року звернулась через веб-портал електронних послуг із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка. Рішенням № 053130008114 від 29.11.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника тому, що на час звернення, позивач не мала необхідного страхового стажу 15 років, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ в Волинській області № 053130008114 від 29.11.2021 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву [PERSON] № 12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду. На підставі вказаного судового рішення Донецьким окружним адміністративним судом 08.02.2023 року видано виконавчий лист, який було надіслано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Сторонами не заперечується, що 09.12.2022 року відповідач Головне управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області заяву позивача про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника розглянув повторно. В результаті розгляду заяви прийняте рішення про відмову у призначення пенсії за відсутності у заявниці необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погодившись з повторною відмовою відповідача у призначенні пенсії з тих самих підстав позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень відповідача на виконання рішення суду. 17.07.2023 року Донецькій окружний адміністративний суд вирішив постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області надано строк протягом місяця після постановлення окремої ухвали усунути порушення вимог ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» шляхом виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі № 200/19043/21 (з урахуванням ухвали про виправлення описки Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2023). З наведених обставин позивачу сума пенсії за період з 23.11.2021 по 31.08.2023 року виплачена лише у вересні 2023 року, що становить 188703,80 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). На думку суду, позивач довела завдання відповідачем Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області моральної шкоди, оскільки відповідач при повторному розгляді заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника проігнорував висновки суду, викладені в рішенні, що набрало законної сили, зволікав із вчасним та належним виконанням рішення суду, що і було встановлено в окремій ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року. При цьому відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не надав суду будь-яких обґрунтованих пояснень чому він зволікав із належним виконання рішення суду, яке ухвалено на користь позивача, що змусило адміністративний суд постановляти окрему ухвалу. Всі доводи представника цього відповідача зводяться до пояснень на кшталт «наші дії\~були правомірними», що прямо суперечить змісту як рішення, так і окремої ухвали Донецького окружного адміністративного суду, якими встановлена неправомірність дій відповідача. Враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід присудити 5\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 188 703,80 грн. грн. є явно завищеним, не відповідає ступеню її моральних страждань та призведе до необґрунтованого збагачення позивача. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській област на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial