Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обгрунтування якого зазначив, що 02 червня 2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 111, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час вони не підтримують подружніх стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2022 року, шлюб існує лише формально. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, тому що за час спільного проживання переконались, що у них немає спільних інтересів і вони не мають бажання бути разом, кожен живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого. Відповідач проживає з іншим чоловіком. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який був зареєстрований 02 червня 2012 міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 111. 26.06.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 06.07.2024 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.06.2012 року, який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 111. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. При цьому матеріали справи не містять будь-яких обґрунтувань щодо наявності між сторонами спору з питання визначення місця проживання дитини, тому суд не вирішує дане питання, оскільки місце проживання дитини визначено за згодою батьків.

Outcome: approved