Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснень третьої особи. 01 березня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Березнянська селищна рада про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Починаючи з вересня 2021 року, після припинення стосунків між позивачкою та відповідачем, останній жодної участі у житті дитини не приймає, фактично не відвідував дитину (за винятком 1 чи 2 разів), не цікався її життям та розвитком. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). З 27 травня 2022 року позивачка перебуває у шлюбі із [PERSON] . [PERSON] виявив бажання турбуватися про дитину, займатися її розвитком та вихованням. Дитина стала називати його «татом». На даний час дитина як батька сприймає саме [PERSON] 27 січня 2024 року відповідач уклав шлюб, у його дружини є троє неповнолітніх дітей, яких відповідач утримує та займається їх вихованням. Відповідач не бачив дочку близько півтора року. Фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо дитини та не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, розвитком. 01 лютого 2024 року відповідач склав розписку, відповідно до якої він згодний на позбавлення батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Позивачка, посилаючись на статті 4-5, 19, 23, 174-177 ЦПК України, просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа письмові пояснення щодо позовної заяви не подала. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивачка, представник позивачки підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник позивачки зазначив, що відповідач байдуже ставиться до дитини, про дитину піклується новий чоловік позивачки - [PERSON] . Із переписки між позивачкою та відповідачем вбачається, що відповідач бажав, щоб його позбавили батьківських прав. Аліменти із відповідача стягуються у примусовому порядку. Висновок органу опіки та піклування є упередженим. Відповідач, представник відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач надав пояснення про те, що з 25 грудня 2021 року з позивачкою не проживає, проходить військову службу, тому з дитиною спілкується рідко. Розписку написав під тиском позивачки, через те, що необхідно було зняти з реєстрації дитину для оформлення спадкових прав. На даний час спілкується з дитиною, але стосунки непрості, бо буває рідко вдома, але хоче і надалі спілкуватися з дитиною. По телефону з дитиною не спілкується у зв`язку із заборонами, пов`язаними з військової службою. Представник відповідача зазначив, що позивачка не довела свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків. Відповідач є військовослужбовцем, саме позивачка запропонувала і спонукала відповідача написати розписку з метою відмови від стягнення з нього аліментів. Висновок органу опіки та піклування є обґрунтованим. Представник третьої особи заперечував щодо позову. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (арк. с. 10 зворотна сторона, 12). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 20 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (арк. с. 12-13). Згідно із довідкою Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 654 від 10 липня 2023 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані та проживають: чоловік [PERSON] , [INFO]; дочка [PERSON] , [INFO]; син [PERSON] , [INFO] (арк. с. 7). Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 35 від 28 березня 2024 року, затверджено Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . У Висновку зазначено, що згідно з актом обстеження умов проживання у будинку [PERSON] по [ADDRESS] , вбачається, що умови для виховання, розвитку та відпочинку малолітньої дитини створені належним чином. Батько повідомив, що з 2020 року перебуває на військовій службі, тому налагодити контакт з дитиною належним чином не має можливості. [PERSON] склав розписку, про те, що він буде робити документи щоб його позбавили права на батьківство відносно доньки [PERSON] , [INFO], так як за усною домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , після позбавлення батьківських прав, відмовиться від стягнення аліментів з [PERSON] на користь дочки. Аліменти на дитину сплачуються своєчасно, згідно з довідкою-характеристикою [PERSON] зарекомендував позитивно, не порушував громадський порядок, стосовно нього заяви чи скарг до селищної ради не надходили. Згідно з довідкою військової частини, [PERSON] перебуває на військовій службі з 23 березня 2020 року та зарекомендував себе із позитивної сторони. Зважаючи на те, що відсутні обставини, які б підтверджували факт невиконання [PERSON] батьківських обов`язків, комісія позбавлена можливості встановити винну поведінку [PERSON] щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків (арк. с. 42-44). Свідок [PERSON] надала показання про те, що відповідач є її чоловіком з яким проживають у шлюбі один рік. [PERSON] є військовослужбовцем, тому додому приїжджає дуже рідко. [PERSON] хоче спілкуватися з дитиною, але є не вирішене питання з позивачкою щодо спілкування з дитиною. Чоловік розповідав, що останній раз спілкувався із дитиною у квітні 2024 року. Свідок [PERSON] надала показання про те, що проживає по сусідству із позивачкою, відповідача знає наглядно. Часто спілкується із позивачкою та її дитиною [PERSON] . Знає, що відповідач сплачує аліменти на дитину. У селищі бачила відповідача, у тому числі у спільних друзів. Позивачка інколи вивозила дитину для спілкування з батьком на дитячий майданчик. Свідок [PERSON] надала показання про те, що проживає по сусідству із позивачкою, знає відповідача. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини [PERSON] , є невідповідальною особою. Часто бачить позивачку та її чоловіка [PERSON] [PERSON] називає [PERSON] татом. Інколи бачить відповідача у селищі Березна. Свідок [PERSON] надав показання про те, що є чоловіком позивачки, відповідача не знає. Разом із позивачкою проживають спільно з осені 2021 року, шлюб уклали 27 травня 2022 року. Зі слів дружини знає, що батько [PERSON] - відповідач, інколи цікавиться дитиною. Щодо перешкод у спілкуванні відповідача з бору позивачки йому нічого не відомо. Останній раз відповідач зустрічався з [PERSON] у березні 2024 року. Відповідач сплачує аліменти на дитину в сумі близько 5 000,00 грн Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (частина перша статті 152 СК України). При цьому, відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Суд установив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . Сторони у зареєстрованому щлюбі не перебували. На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на дитину, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Як позичка так і відповідач створили нові сім`ї. Дитина проживає разом із позивачкою у новій створеній позивачкою сім`ї, де склались гармонійні стосунки між дитиною та чоловіком позивачки. Відповідач вкрай рідко має побачення з дитиною, оскільки з часу її народжиння перебуває на військовій службі. Орган опіки та піклування при вирішенні питання про позбавлення батківських прав відповідача ухвалив рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] . Відповідач заперечує щодо вимоги про позбавлення батьківських прав. Суд дійшов висновку, що необхідність застосування до відповідача такого заходу як позбавлення батьківських прав є недоцільним, оскільки позивачка не надала докази на підставі яких можливо встановити винну поведінку відповідача, тобто умисне та свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками батька. Проживання дитини впродовж певного часу в новій сім`ї, створеній її матір`ю, відсутність побачень дитини з батьком, який є військовослубовцем та з яким дитина не проживає, не є підставами для позбавлення останнього батьківських прав, оскільки це є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого потрібно довести. Суд зазначає, що надані позивачкою розписка [PERSON] від 01 лютого 2024 року та роздруківка з телефону, яка містить переписку між позивачкою та відповідачем, свідчать про те, що сторони намагались досягти певних домовленостей стосовно матеріального забезпечення новостворених сімей, при цьому інструментом впливу у вирішенні цих питань було обрано батьківські права відповідача. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що батько дитини - відповідач заперечує проти позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed