Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

До суду звернулась представник позивача із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 квітня 2020 року було зареєстровано шлюб сторін. Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Останнім часом вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільний побут. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить шлюб розірвати. Відповідач надала заяву, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01 квітня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 154, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджував, що вони з відповідачем проживають окремо, тобто шлюбні відносини фактично припинилися. Також, на даний момент, будь-яке спілкування відсутнє, тому збереження шлюбу є недоцільним. Відповідачем вказані обставини визнані. Місце проживання спільної дитини після розірвання шлюбу разом з відповідачем визначено сторонами у добровільному порядку, спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved