Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.07.2003 року він перебував в шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , який не досяг повноліття. Однак, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.08.2023 року (справа № 346/2944/23) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення того ж суду від 23.11.2023 року (справа № 346/5110/23) з відповідачки на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаного сина сторін в розмірі по 3 000 грн. щомісячно, до досягнення цієї дитиною повноліття. Вказаний неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні і вихованні, оскільки відповідачка ще в квітні 2021 року виїхала за межі України, до Чеської Республіки, де створила нову сім`ю. Із сином відповідачка не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Призначені рішенням суду аліменти відповідачка не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні вказаного неповнолітнього сина, не піклується про стан його здоров`я та духовний розвиток, не проявляє материнської турботи, що свідчить про те, що вона нехтує своїми обов`язками щодо вказаної дитини, хоча має для їх виконання реальну юридичну та фактичну можливість, адже перешкод щодо виконання відповідачкою її материнських обов`язків їй ніхто не чинить. Таким чином, син сторін позбавлений материнської турботи і уваги. Його вихованням позивач займається самостійно. Після повернення відповідачки в Україну вона вдруге уклала шлюб, у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Проте, повернувшись в Україну, відповідачка так і не знайшла часу, щоб відвідати свого сина [PERSON] , поцікавитись його навчанням та станом здоров`я. Тобто відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню цієї дитини. Крім того, відповідачка надала позивачу свою нотаріально засвідчену заяву, в якій зазначила про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Тому позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо цього неповнолітнього сина на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, тобто внаслідок ухилення від виконання обов`язків щодо виховання вказаної дитини. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги із вказаних підстав та просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, 28.05.2024 року вона подала письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності (а.с.33). Представник вказаного органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, 28.08.2024 року до суду надійшла заява представника цього органу про здійснення розгляду даної справи у його відсутності. Дана заява міститься в супровідній, відповідно до якої цей орган опіки та піклування надіслав до суду нижче вказаний висновок щодо доцільності позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.46). Суд, заслухавши позивача та його представника, свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16.01.2024 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 5 (а.с.10). Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.08.2023 року (справа № 346/2944/23), яке набрало законної сили 07.09.2023 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). Рішенням того ж суду від 23.11.2023 року (справа № 346/5110/23), яке набрало законної сили 29.12.2023 року, вирішено стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.14, 15). Відповідно до даних довідки про неотримання аліментів № 4666, виданої 25.04.2024 року головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фокіним О.Г., відповідачкою не сплачено аліменти за період з вересня 2023 року по березень 2024 року по виконавчому листу № 346/5110/23, виданому 29.12.2023 року вказаним судом на виконання зазначеного рішення від 23.11.2023 року про стягнення аліментів (а.с.16). Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.03.2024 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області того ж управління Міністерства юстиції, відповідачка того дня (23.03.2024 року) зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17). Згідно з даними акту про проживання особи без реєстрації (місця проживання) від 07.11.2023 року, складеного комісією ОСББ «Лисенка 30», за адресою: [ADDRESS] фактично проживають без реєстрації місця проживання позивач та двоє його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до даних акту обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] за вказаною адресою, складеного (акту) 09.11.2023 р. комісією у складі начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області Г. Мисливчук та головних спеціалістів цієї служби І.Перцович, Л. Бирчак , у даній квартирі створені всі умови для належного проживання та виховання дитини. Неповнолітній [PERSON] має окрему кімнату зі зручностями (ліжко, шафа, письмовий стіл, комп`ютер, телевізор), проживає з батьком, який займається вихованням та утриманням свого сина, дбає про його здоров`я та розвиток (а.с.20). Згідно з даними довідки за вих.№226/03-16 від 26.04.2024 року син сторін [PERSON] навчається у 10-В класі Коломийського ліцею №4 Коломийської міської ради Івано-Франківської області імені Сергія Лисенка (а.с.18). Відповідно до даних характеристики на [PERSON] , наданої директором того ж ліцею, та класного керівника У. Пугач, відповідачка [PERSON] протягом 2023-2024 навчального року успішністю сина не цікавиться, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Сином займається виключно його батько (тобто позивач), який відвідує батьківські збори, приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться життям класу та ліцею, де навчається син (а.с.19). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету вказаної міської ради від 21.08.2024 року №174 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її ухиленням від виконання її батьківських обов`язків щодо виховання цієї дитини. В даному висновку описані ті ж основні обставини, що стали підставою для його прийняття, що і в позовній заяві (а.с.47-49). Крім того, допитані в судовому засіданні 04.09.2024 р. свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що вони проживають в тому ж будинку, що і позивач зі своїми дітьми, тобто по [ADDRESS] . Свідки одноголосно ствердили, що виключно позивача вони завжди бачили з його дітьми, та свідкам відомо, що ці діти проживають лише з позивачем. З матір`ю дітей свідки не знайомі, вони її жодного разу не зустрічали і не бачили навіть на подвір`ї вказаного будинку. Крім того, свідки ніколи не бачили разом дітей зі їхньою матір`ю. Свідкам невідомо про будь-які форми участі відповідачки у вихованні та проведенні часу із вказаними дітьми, приділення їм уваги та турботи/ Тому на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не проявляє до нього належної материнської турботи. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі оцінки вищевказаних письмових доказів встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, в матеріалах справи наявна копія нотаріально засвідченої заяви від 24.04.2024 р., в якій відповідачка зазначила про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Отже, наявна достатня правова підстава для позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітнього сина, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України, 59, 63 ЦК України, та,

Outcome: approved