Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 06 червня 2023 року [PERSON] була прийнята на роботу за переведенням з філії «Золочівський райавтодор» до ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на посаду провідного бухгалтера. 14.03.2024 позивача було звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі п.1. ст. 36 КЗпП України. Відповідач за весь час роботи позивача виплату заробітної плати проводив нерегулярно, з порушенням встановлених термінів. В день звільнення позивача - 14.03.2024 відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні при звільненні, та не здійснив виплату належних коштів. Позивач неодноразово протягом двох місяців засобами телефонного зв`язку зверталася до відповідача з проханням виплатити належні йому при звільненні суми, проте відповідач не здійснював належний позивачу розрахунок заробітної плати при звільненні, мотивуючи це відсутністю коштів у підприємства. 10.05.2024 \~ \~ \~ \~на банківський рахунок позивача надійшли зарахування грошових коштів, належних позивачу при звільненні, розділені на окремі зарахування заробітної плати за відповідний місяць: за січень 2024 - 20693 грн 34 коп, жовтень 2023 - 15521 грн 82 коп, грудень 2024 - 17417 грн 12 коп, за листопад 2023 - 15466 грн 07 коп, березень 2024 - 53366 грн 36 коп, лютий 2024 - 21352 грн 38 коп. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, відповідач здійснив розрахунок з позивачем не в день його звільнення, як того вимагає положення ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а із затримкою в майже 2 місяці. Оскільки вона була звільнена у березні 2024, тому при розрахунку середнього заробітку місяцями розрахунку є лютий 2024 року та січень 2024 року. Враховуючи розмір заробітної за ці місяці, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з позивачем за період з 15.03.2024 по 09.05.2024 складає: 1401,08 (розмір середньої заробітної плати за 1 день) х 32 днів (кількість робочих днів затримки розрахунку) = 44834,56 грн. Окрім того, позивач зазначила, що внаслідок затримки остаточного розрахунку їй було завдано моральних страждань, які виникли через тривале очікування власних, зароблених нею грошових коштів, на які вона безсумнівно розраховувала. При цьому, позивач просила суд врахувати, що має хворого на цукровий діабет батька-пенсіонера. Звертає увагу, що розрахунок невиплачених коштів проведений відповідачем 10.05.2024, а хворий батько позивача був госпіталізований до лікувального закладу, де в подальшому перебував на стаціонарному лікуванні. Через невиплату належних позивачу коштів, остання була позбавлена можливості допомогти своєму батьку фінансово, а саме купити необхідні ліки та забезпечити належну післяопераційну реабілітацію. Крім того, позивач звертає увагу на тривалість затримання відповідачем виплати заробітної плати, а саме починаючи з листопада 2023 року до травня 2024 року, оскільки протягом всього цього періоду вона не отримувала свої зароблені кошти, що стало причиною скрутного становища позивача та змусило її шукати інші шляхи для забезпечення свого існування та допомоги рідному батьку. У будь-якому випадку неотримання своїх зароблених грошових коштів - це безумовний стрес та моральне приниження для позивача. [PERSON] просила суд стягнути з Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на її користь середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 15 березня 2024 року до 09 травня 2024 року у розмірі 44834,56 грн та 8000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» просило у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої заперечення проти позову мотивувало тим, що на підприємстві дійсно мали місце затримки по виплаті заробітної плати позивачеві, однак це обумовлено в жодному разі не власним небажанням відповідача вчасно розрахуватися з працівниками або конкретним працівником, а пов`язано з надважливим фактом скрутного фінансового становища підприємства, а також обставинами непереборної сили, а саме введенням воєнного стану на території України. Навпаки, підприємством, навіть у ситуації, що склалася, застосовувалися всі можливі міри для здійснення якнайшвидшого повного розрахунку з усіма працівниками. Відповідач звертає увагу суду, що термін виплати заробітної плати на госпрозрахунковому ДП «Харківський облавтодор» залежить від терміну розрахунків за виконані роботи від основного замовника, Служби відновлення і розвитку інфраструктури у Харківській області, який, відповідно до умов Договору ТІ-УТР/21 від 06.01.2021, зобов`язаний приймати роботи і перераховувати кошти за їх виконання на рахунок підприємства кожен місяць, але жодним чином не виконувало свої зобов`язання. Так заборгованість основного замовника за виконані ДП «Харківський облавтодор» роботи, які виконувались з жовтня 2023 року по квітень 2024 року, становила 75607600 грн. ДП «Харківський облавтодор» неодноразово зверталося до основного замовника, Служби відновлення і розвитку інфраструктури у Харківській області, з проханням посприяти щодо сплати коштів за виконані підприємством роботи, що дало б нам змогу розрахуватися із заборгованістю по заробітній платі. Окрім цього, ДП «Харківський облавтодор» з аналогічним проханням зверталося до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, а також до Державної агенції відновлення та розвитку інфраструктури України, але дані звернення не приносили жодного результату. Про складну ситуацію з відсутністю можливості своєчасно здійснити розрахунки з працівниками підприємства відповідач також повідомляв Держпраці. Відповідач зазначає, що на кінець 2023 року заборгованість ДП «Харківський облавтодор» по виплаті заробітної плати становила 19370000 грн. Значні фінансові труднощі, що призвели до фінансово-економічної кризи, в якій опинилося ДП «Харківський облавтодор», також зумовлені військовою агресією Російської Федерації проти України та, як наслідок, введенням воєнного стану на території України. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки під час дії в Україні воєнного стану ДП «Харківський облавтодор» є підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. З початку воєнного стану в Україні і активних бойових дій у місті Харкові та Харківській області, виробничі бази філій і рухоме майно ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» були окуповані збройними силами Російської Федерації, на тимчасово окупованих територіях в Харківській області перебувало 8 філій та 20 виробничих баз, на яких розташовані адміністративні будівлі та техніка підприємства. Так в період з 24.02.2022, було пошкоджено 19 виробничих баз, що знаходяться на балансі ДП «Харківський облавтодор», розміщених в шести районах Харківської області. На 3 виробничих базах були повністю зруйновані 6 виробничих будівель. На теперішній час, після проведення деокупації територій Харківської області Збройними Силами України, комісією селищних та міських військових адміністрацій зафіксовані пошкодження і знищення нерухомого майна ДП «Хакрівський облавтодор» зі складанням відповідних актів, внаслідок військової агресії РФ. Згідно проведеної інвентаризації втрачених основних засобів та виробничих запасів, а також рухомого та нерухомого майна ДП «Харківський облавтодор» було встановлено, що розмір збитків, завданих російською федерацією ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», складає орієнтовно в сумі 124525,13 млн. грн. Під час воєнного стану на території України загальна кількість працівників апарату та філій ДП «Харківський облавтодор» становить 964 особи. На ДП «Харківський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» покладено надзвичайно важливу для держави функцію забезпечення належного проїзду автомобільних доріг, які є частиною критичної інфраструктури України. А отже, безперебійна діяльність працівників і техніки ДП «Харківський облавтодор» та його структурних підрозділів (філій) забезпечує дотримання інтересів держави під час дії воєнного стану. Таким чином, під час воєнного стану в Україні, було зменшено виконання робіт підприємством, окуповані структурні підрозділи, виробничі потужності і, у зв`язку з чим, значно зменшені об`єми робіт, що виконуються підприємством, а також наявні суттєві збитки та зменшено прибуток ДП «Харківський облавтодор» внаслідок несплати грошових коштів за виконані роботи державного значення від замовників. При цьому, одразу після надходження перших коштів на рахунок відповідача за виконані ним роботи (на початку травня 2024 року), було здійснено повний розрахунок з позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію РФ проти України та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-ого) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-ого) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). При цьому, вся територія Харківської міської територіальної громади, адміністративним центом якої є м. Харків (на території якого розташоване ДП «Харківський облавтодор»), в період з 24.02.2022 до 15.09.2022 перебувала в зоні активних бойових дій. На дату подачі цього на відзиву Харківська міська територіальна громада досі перебуває в зоні, де існує високий ризик виникнення бойових дій. На підставі викладеного, відповідач зазначив, що фактично в повному обсязі відсутня будь-яка вина ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та його посадових осіб у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачеві. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку. Відповідач зазначає,\~що вирішуючи\~питання щодо\~наявності спричинення\~позивачу моральної\~шкоди та\~визначення розміру\~шкоди,\~що підлягає\~стягненню на\~користь позивача,\~необхідно враховувати,\~що у\~позовній заяві\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди має\~бути зазначено,\~в чому\~полягає ця\~шкода,\~якими неправомірними\~діями чи\~бездіяльністю її\~заподіяно позивачеві,\~з яких\~міркувань він\~виходив,\~визначаючи розмір\~шкоди,\~та якими\~доказами це\~підтверджується.\~Стверджуючи про\~те,\~що відповідачем\~завдано моральну\~шкоду,\~позивачем не\~обґрунтовано в\~чому саме\~полягає ця\~шкода,\~не доведено\~факт завдання\~немайнових втрат,\~спричинених моральними\~та фізичними\~стражданнями,\~які спричинили\~негативні зміни\~у житті\~позивача.\~Окрім того,\~позивачем належним\~чином не\~обґрунтовано розмір\~відшкодування моральної\~шкоди,\~ступінь відповідальності\~відповідача,\~не доведено\~належними та\~допустимими доказами,\~що вона\~терпіла моральні\~страждання внаслідок\~затримки виплати\~заробітної плати\~після звільнення,\~не маючи\~при цьому\~інших джерел\~доходу (нова\~робота,\~дохід від\~самозайнятості,\~соціальні виплати\~тощо).\~Окрім цього,\~позивач,\~обґрунтовуючи заявлену\~суму моральної\~шкоди,\~вказує,\~що через\~несвоєчасну виплату\~належних їй\~при звільненні\~коштів,\~вона була\~позбавлена можливості\~допомогти фінансово\~хворому батьку,\~який перебував\~на лікуванні,\~а також\~забезпечити йому\~належну післяопераційну\~реабілітацію.\~В підтвердження\~наявності хвороби\~та здійснення\~оперативного лікування\~нею надано\~копію виписки\~із медичної\~картки стаціонарного\~хворого.\~Однак,\~при цьому\~позивачкою не\~було надано\~до суду\~жодних доказів,\~що підтверджували\~б витрати\~батька чи\~інших родичів,\~понесені на\~його лікування\~та реабілітацію:\~рецепти на\~придбання медикаментів;\~направлення на\~додаткові обстеження\~чи проходження\~додаткових медичних\~процедур,\~чеки за\~придбані ліки,\~рахунки за\~здійснення оперативного\~лікування,\~знаходження в\~лікарні,\~догляду за\~хворим тощо.\~В свою\~чергу,\~вищевказаною випискою\~підтверджено,\~що післяопераційний\~період хворого\~проходив без\~ускладнень,\~тобто жодні\~особливості,\~які б\~потребували значних\~додаткових фінансових\~витрат,\~не передбачалися.\~При цьому\~посилання позивача\~на той\~факт,\~що вона\~неодноразово зверталася\~до відповідача\~з проханням\~виплатити належні\~їй кошти,\~але відповідач\~не ввійшов\~в її\~положення та\~не доклав\~жодних зусиль\~для здійснення\~розрахунку,\~відповідач вважає\~виключно введенням\~суду в\~оману,\~оскільки позивачка\~була діючим\~працівником підприємства\~в період\~з жовтня\~2023\~по березень\~2024\~року,\~зокрема,\~працювала на\~посаді провідного\~бухгалтера (тобто\~в період,\~коли підприємство\~опинилося в\~надважкому фінансовому\~положенні),\~тому вона\~була повністю\~обізнаною з\~ситуацією,\~яка склалася\~не з\~вини відповідача,\~та знала\~про причини\~тривалої заборгованості\~по виплаті\~належних їй\~коштів. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що моральна шкода не може слугувати джерелом для збагачення та відшкодування може бути присуджено у разі доведення позивачем заподіяння такої шкоди, відповідач ДП «Харківський облавтодор» вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди в 8000 грн є завеликою, необґрунтованою, непідтвердженою та недоведеною позивачем належними та допустимими доказами, а є лише власними суб`єктивними переконаннями позивача, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що позивачем зазначено суму до стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 44843,56 грн. Однак, згідно з Довідкою про середню заробітну плату [PERSON] № 881 від 01.07.2024, заявлена позивачем сума не відповідає дійсності, а саме є більшою за фактичну. Так вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є безпідставною, а заявлена до стягнення сума розрахована позивачем невірно. Також відповідач зазначив, що [PERSON] була звільнена з посади провідного бухгалтера ДП «Харківський облавтодор» 14.03.2024. Таким чином, кінцевим терміном для звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час прострочення розрахунку при звільненні є 14.06.2024, однак до суду з цим позовом позивач звернулася лише 19.06.2024, тобто з порушенням встановленого законодавством трьохмісячного строку, що є самостійною підставою для відмови у позові. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , зазначила, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7/1 не є достатньою правовою підставою для звільнення від відповідальності за порушення норм трудового законодавства, оскільки сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. При цьому відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час дії воєнного стану. Доводи відповідача про наявність збитків, які він поніс за період окупації, на переконання позивача, є безпідставними, оскільки незрозумілим залишається причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженими виробничими базами, будівлями, які знаходяться на балансі відповідача, та позбавленням позивача права на своєчасну заробітну плату за сумлінно виконану роботу. Щодо посилань відповідача на своє скрутне матеріальне становище як на правову підставу звільнення його від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, то позивач вважає, що долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву виписки з банківських установ не стосуються предмету доказування, оскільки жодним чином не обґрунтовують відсутність вини відповідача саме за період позовних вимог, та є неналежними доказами в розумінні положень статті 77 ЦПК України, враховуючи те, що здебільшого стосуються періоду 2022-2023 років, тоді як до предмету доказування входить період несвоєчасної виплати заробітної плати та остаточного розрахунку з позивачем, тобто з жовтня 2023 року до червня 2024 року. Щодо решти виписок, які стосуються зазначеного періоду, позивач зазначив, що виписок з АТ КБ «ПриватБанк» за січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024, травень 2024 відповідач умисно не надав з метою приховати активний рух коштів на рахунку останнього, оскільки, за інформацією позивача, саме на цей період припадають активні зарахування коштів, проте відповідач приховує цю інформацію, яка прямо стосується предмету доказування, надаючи великий обсяг виписок за 2022 рік, які не стосуються предмету доказування, з метою ввести суд в оману. При цьому відповідач за січень 2024, лютий 2024, березень 2024, квітень 2024 та травень 2024 умисно надав виписки з рахунку з АТ «УКРСИББАНК», де був неактивний рух коштів, і, відповідно, суми в ньому зазначені дуже маленькі. Щодо виписок з АТ «УКРГАЗБАНК», то з цієї банківської установи надані виписки лише за лютий 2024, за інші місяці виписки відповідачем не надані. Враховуючи викладене, на переконання позивача, представник відповідача вибірково,

Outcome: partial