Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Заявниця звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області із даною заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 жовтня 2022 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] по день його смерті [INFO] . [INFO] у заявниці народився син [PERSON] , запис про народження про батька якого зроблено за вказівкою матері, відповідно до приписів ч.1 ст.135 СК України, однак його батьком насправді був [PERSON] . На даний час виникла необхідність у встановлені факту батьківства померлого біологічного батька [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , з метою реалізації особистих немайнових прав дитини для внесення змін до актового запису про народження дитини щодо батька. Тому заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою і просити суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Тернополі, щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище дитини та відомості про батька. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року було відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представниця заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Представниця заінтересованої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню, враховуючи наступне. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] виданого 20 липня 1991 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 20 липня 1991 року, про що зроблено відповідний актовий запис №6. Місце реєстрації с. Велика Лука Тернопільського районного бюро ЗАГС Тернопільської області. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «[PERSON] ». \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 липня 1992 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний запис №14. Місце реєстрації с. Велика Лука Тернопільського районного бюро ЗАГС Тернопільської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15 травня 2023 року Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про складено відповідний актовий запис №84. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 жовтня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народився [INFO] у м. Тернопіль, про що складено відповідний актовий запис №1946. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00042074405 від 31 жовтня 2023 року та витягом з Державного реєстру актів цивільно стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00042979244 від 03 січня 2024 року. Із зазначених витягів вбачається що відомості про батька записані в порядку статті 135 СК України. Згідно письмових пояснень [PERSON] , вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Вона підтвердила, що на фото, які додані заявницею дійсно зображений її син. Крім того засвідчила, що її син [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, а [PERSON] є її онуком, що також підтверджують аналізи ДНК які здавав її чоловік [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно звіту ДНК про встановлення спорідненості від 12 березня 2024 року, ступінь спорідненості [PERSON] , та [PERSON] становить 97,578341%. Із фото копій наданих до справи судом встановлено, що чоловік, жінка (заявниця) та хлопчик відпочивають, проводять час разом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Вказані докази відповідають вимогам ст.ст.76-80 ЦПК України, тобто є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.10 ст.7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. (ч.2 ст.18 СК України). Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства. Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. В ході розгляду справи судом встановлено, що до народження [PERSON] , [INFO] заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали разом до його смерті [INFO] . Окрім того, дані факти також підтвердженні та не заперечуються матір`ю покійного, яка визнає [PERSON] своїм онуком. Отже суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому враховуючи інтереси малолітньої дитини, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved