Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, за участю третьої особи Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області. Позов обґрунтовано тим, що 23 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області. Поза шлюбом у сторін народились троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . В шлюбі народився [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що Відповідач подала позовну заяву про розірвання шлюбу, постало питання про визначення місця проживання дітей, тому Позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів, а також прав та інтересів своїх дітей, а саме, визначення місця проживання: [PERSON] та [PERSON] . Позивач має постійне місце проживання та самостійний дохід. Спиртними напоями не зловживає. Позивач переконаний, що [PERSON] та [PERSON] буде краще, якщо вони будуть проживати разом з Позивачем в його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.08.2024 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 06.11.2023 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просять відмовити. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.11.2023 прийнято зустрічний позов представника [PERSON] адвоката Олійника О.О. до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, за участю третьої особи Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області до спільного розгляду із первісним позовом. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час спільного проживання у сторін народилося четверо дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, стосунки між сторонами погіршилися, [PERSON] почав чинити домашнє насильство, застосовувати фізичну силу та психологічне насильство, вчиняв бійки, не пускав відповідача додому. На поточний момент діти проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] здійснив зняття з реєстрації [PERSON] , чим фактично позбавив її можливості проживати разом із дітьми за місцем реєстрації. Після розірвання шлюбу, [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов`язки, поводить себе агресивно, не піклується про дітей , не приймає участь в їх вихованні, ухиляється від їх матеріального забезпечення, розвитку. На поточний момент діти находяться на повному утриманні [PERSON] 08.12.2023 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. 21.12.2023 від [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 22.12.2023 зупинено провадження по цивільній справі №519/1285/23 до повернення [PERSON] з довгострокового відрядження (рейсу) на територію України. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.04.2024 поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 05.09.2024 задоволено заяву представника [PERSON] адвоката Осьмініна С.Д. про залишення первісного позову без розгляду. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Олійник О.О. зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Представник [PERSON] адвокат Осьмінін С.Д. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення зустрічного позову про визначення місця проживання дітей. Головуючий суддя перебував на лікарняному з 12.09.2024 по 20.09.2024. Заслухавши учасників, їх вимоги і заперечення, дослідивши докази, визначившись із правововідносинами між сторонами та встановивши норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 23 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис 229 (а.с.12). У сторін народилося четверо дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ) (а.с.18, 15, 16, 17). Відносини між батьками дітей не склалися та вони почали проживати окремо. [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо місця проживання дітей. Станом на час розгляду спору діти проживали разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою представниками служби у справах дітей було обстежено умови проживання дітей та констатовано створення матір`ю належних житло-побутових умов для розвитку і виховання дітей (а.с. 201). Статтею 51 Конституції України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня2006 року у справі за заявою\~«Хант проти України», № 31111/04, § 54). Частиною 8\~статті 7 СК України\~визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. \~Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У відповідності з частинами 4, 5\~ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 21.03.2024 затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] , так як це відповідає інтересам дітей (а.с.200). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (Постанова ВС від 26 січня 2023 року у справі № 164/812/21). Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині, зарекомендувала себе позитивно, приділяє належну увагу навчанню та вихованню своїм дітям, бере участь у шкільному та особистому житті дітей, спілкується з їх вчителями та класним керівником, їх стосунки приязні, довірливі і доброзичливі (а.с. 119, 120, 149). Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 18.03.2024, виходячи із найвищих інтересів дитини, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню. З 12.09.2024 по 20.09.2024 головуючий суддя перебував на лікарняному, а тому повний текст рішення суду складено 23.09.2024.

Outcome: approved