Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 23 лютого 2021 року між ТзОВ "ФК "Фінанс Інновація" укладено договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 18 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "ОТП БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Вказаний договір не відносить до споживчого кредитування. Кредитний договір був укладений в електронному виді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий ідентифікатор 902347 направлявся відповідачу 23 лютого 2021 року о 15:12:11 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний 23 лютого 2021 року о 15:12:21 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 902347 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 23 лютого 2021 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "ОТП БАНК". Кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, у свою чергу відповідачем порушено умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість, що станом на 16 жовтня 2023 року становить 22 232,80 грн: 4 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 1 432,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 23 лютого 2021 року по 13 березня 2021 року (включно); 16 800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 14 березня 2021 року по 11 липня 2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Право вимоги до відповідача виникло на підставі договору факторингу від 17 червня 2021 року. В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 05 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області з Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2024 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В. 08 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року між ТзОВ «ФК «Фінансова Інновація» та [PERSON] укладено Кредитний договір №210223-35037-2, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 18 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2 Договору, сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3. цього Договору. Відповідно до п. 3.3. Договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 1 277,50 % кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього Договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію. У відповідності до порядку, визначеному ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвалася на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», одноразовий ідентифікатор 902347 направлявся та був доставлений 23 лютого 2021 року о 15:12:11 год. шляхом надсилання смс-повідомлення на мобільний номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 23 лютого 2021 року шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua. Друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника. 23 лютого 2021 року о 15.12 год. ТзОВ «ФК «ФІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується чеком №378562267 від 23 лютого 2021 року. Як видно із відповіді АТ "ОТП Банк" від 22 листопада 2023 року та виписки по рахунку [PERSON] на ії ім`я емітовано картку № [NUMBER] , фінансовий номер - [NUMBER] . В свою чергу, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, суму кредиту не повернула. Згідно з розрахунком заборгованості, остання станом на 16 жовтня 2023 року становить 22 232,80 грн: 4 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 1 432,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 23 лютого 2021 року по 13 березня 2021 року (включно); 16 800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 14 березня 2021 року по 11 липня 2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із неналежного виконання зобов`язань за договором кредиту. Відповідно до вимог ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладення правочину, прийняття відповідачем всіх його умов. Відповідачем не надано доказів протилежного. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). 17 червня 2023 року між позивачем та ТзОВ "ФК "Фінанс Інновація" було укладено договір про відступлення прав вимог №17/06/2021-Р/М-3, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Отже, ТзОВ "ФК "Фінанс Інновація" відступило позивачу право вимоги до відповідача щодо належного виконання останньою всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить ТзОВ "ФК "Фінанс Інновація" на підставі кредитного договору №210223-35037-2 від 23 лютого 2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Отже позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; ) у разі відмови в позові - на позивача. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зісплати судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, враховуючи відсутність заперечень відповідача, на думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 9 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Outcome: approved