Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

04 червня 2024 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість Кредитним договором №102342748 від 07.08.2021 року у розмірі 29 185,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладений кредитний договір №102342748 шляхом приєднання до його умов. У зв`язку з цим, відповідачу платіжним дорученням перераховані кредитні кошти на його картковий рахунок у сумі 6\~500 грн. 29.10.2021 на підставі умов Договору відступлення прав вимоги № 11Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102342748 від 07.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє набуло права вимоги до відповідача. Згідно з договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 29 185,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6500,00 грн, заборгованість за відсотками 21450,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1235,00 грн. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання на підставі вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечував проти такого розгляду справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) За змістом положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положеннями ч.1\~ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно\~із ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі поданих копій анкети-заяви на кредит №102342748 від 07.08.2021, договору про споживчий кредит №102342748 від 07.08.2021, графіку платежів та паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що 07.08.2021 між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір № 102342748. Відповідно до п.п. 1.2-1.3 вказаного договору, сума кредиту складає 6 500 грн, а строк дії кредиту 15 днів з 07.08.2021. Позичальник зобов`язаний повернути кредит, комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом 22.08.2021. П.п. 1.5.1.-1.5.2 договору визначено розмір комісії за надання кредиту у сумі 1235,00 грн та проценти за користування кредитом у сумі 3185 грн. У позовній заяві позивач ТОВ «Діджи Фінанс» доводить, що відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Мілоан» не повернув. Зокрема, позивач зазначає, що за вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 29 185,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6500,00 грн, заборгованість за відсотками 21450,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1235,00 грн. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Вирішуючи питання щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитом суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до\~п.\~1.3.\~договору про\~споживчий кредит\~№ 102342748 від 07.08.2021, строк дії кредиту: 15 днів з 07.08.2021. У п. 1.4 передбачено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 22.08.2021 За умовами п. 4.2. договору про споживчий кредит, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Згідно з п. 1.6. досліджуваного договору про споживчий кредит, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Умовами п. 2.3.1.2 кредитного договору, передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах. Зокрема, визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Враховуючи доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо невиконання позивачем умов кредитного договору в частині повернення суми кредиту, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд доходить висновку про обгрунтованість розрахунку заборгованості за кредитним договором, поданим позивачем щодо розміру нарахуваних відсотків за користування кредитом та комісією. Копією договору відступлення прав вимоги № 11Т від 29.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс», копією витягу з додатку до вказаного договору факторингу, та копією платіжних інструкцій, підтверджується, що ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги боргу за укладеним договором про споживчий кредит №102342748 від 07.08.2021, укладеного з [PERSON] . Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «Діджи фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а саме наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи фінанс» суми заборгованості за кредитним договором №102342748 від 07.08.2021 у сумі 29 185,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6500,00 грн, заборгованість за відсотками 21450,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1235,00 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК\~України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог 100 %, а саме 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У частині восьмій\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024 р., додаткова угода №003152012934 від 10.05.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової допомоги) за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6000 грн, акт про підтвердження надання правничої допомоги адвокатом від 10.05.2024, зі змісту яких вбачається, що адвокат Білецький Б.М. надало правову допомогу для ТОВ «Діджи фінанс» у справі щодо стягнення кредмитної заборгованості з [PERSON] на суму 6\~000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи фінанс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved