Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

13\~березня 2024\~року на\~адресу суду\~надійшла позовна\~заява Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Кредит-капітал»\~(далі\~ ТзОВ\~«ФК «Кредит-капітал», який діє через свого представника [PERSON] , до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 104153857 від 05 травня 2023 року у розмірі 48300 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 104153857 від 05 травня 2023 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісії та проценти. [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. 29 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 104-МЛ/Т, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд \~приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 травня 2023 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] було подано анкету-заяву на кредит № 104153857, яку було того ж дня погоджено ТОВ «МІЛОАН» /а.с. 17/. Відповідач уклала договір про споживчий кредит (далі Договір) № 104153857 від 05 травня 2023 року з ТОВ «МІЛОАН» /а.с. 8-13/ та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 грн /а.с. 16/. До договору додатком №1 додано графік платежів /а.с. 13 зв./, а додатком №2 - паспорт споживчого кредиту /а.с. 14/. Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. згідно п. 1.4 договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір кредиту) становить 12000 грн. Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 105 днів з 05 травня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 20 травня 2023 року, але не пізніше 18 серпня 2023 року. У п. 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1200 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2700 грн, які нараховуються за ставкою 1,50\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. В силу п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 32400 грн, які нараховуються за ставкою 3\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно з п. 1.6. Договору фіксована процентна ставка. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *36. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно умов договору сума кредиту становить 12000,00 грн, кредит надається строком на 105 днів з 05 травня 2023 року по 20 травня 2023 року, комісія за надання кредиту 10% одноразово, ставка процентів 1,50 % за кожен день користування протягом пільгового періоду. До позовної заяви додано копію довідки про ідентифікацію та претензію від 09 січня 2024 року про погашення заборгованості та повідомлення відповідача про набуття права вимоги за кредитним договором /а.с. 15, 28/. 29 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т, згідно якого та згідно із витягу з Реєстру боржників та акту приймання-передачі реєстру боржників, позивач набув право вимоги до відповідача /а.с. 20-24, 26, 27/. Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення /а.с. 18/ та виписки з особового рахунку /а.с. 19/ станом на 29 серпня 2023 року відповідач\~має заборгованість за кредитним договором № 104153857 від 05 травня 2023 року в розмірі 48300 грн, яка складається з: 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35100 грн -\~заборгованість за відсотками, 1200 грн комісія. В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.\~1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТзОВ «ФК «Кредит-капітал», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТзОВ «ФК «Кредит-капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТзОВ «ФК «Кредит-капітал». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Виходячи із викладеного, позивачем доведено, що у відповідача перед ним виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12000 гривень за кредитним договором № 104153857 від 05 травня 2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно стягнення заборгованості за відсотками у розмірі по 35100 грн за договором, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2700 грн, які нараховуються за ставкою 1,50\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Строк кредитування - 105 днів (п. 1.3 Договору). В силу п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 32400 грн, які нараховуються за ставкою 3\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, позивачем нараховано відповідачу відсотки у межах строку кредитування, та у розмірі, передбаченому кредитним договором. Виходячи із викладеного із відповідача на користь позивача підлягають стягненню також і 35100 грн -\~заборгованість за відсотками за кредитним договором № 104153857 від 05 травня 2023 року. Стосовно стягнення заборгованосі за комісією у розмірі 1200 гривень за договором, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1 ст.\~11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. В силу ч. 2\~ст.\~215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. З матеріалів справи вбачається, що договором та паспортом споживчого кредиту визначено сплату комісії за надання кредиту, яка складає 1200 грн /а.с. 9, 14/. Тобто ТОВ\~«МІЛОАН» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять. Разом із тим, ч. 1 ст.\~11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, оскільки [PERSON] було встановлено одноразову плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункт про нарахування разової комісії при видачі кредиту є нікчемним. Виходячи із викладеного, нарахування фінансовою установою комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірним, а відтак позивач не має права й вимагати її сплати. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 104153857 від 05 травня 2023 року у розмірі 47100 грн, яка складається з: 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 35100 грн -\~заборгованість за відсотками. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог,\~а\~тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2362,32 грн (97,52%) /а.с. 31/.

Outcome: partial