Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обгрунтував тим, що між ним та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (нині АТ «ПУМБ») 22.11.2006 укладено кредитний договір №5109039 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у розмірі 33 000,00 доларів США на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором (п. 1.1 Кредитного договору). До Кредитного договору 09.09.2011 укладено додаткову угоду № 12347080, якою змінено розмір наданого кредиту. За умовами Кредитного договору, кредит надається позичальникові строком по 22.11.2026. Протягом цього строку позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим договором (п. 1.4 Кредитного договору). Кредит надається позичальнику для придбання нерухомості: квартира [ADDRESS] , яка придбавається у [PERSON] (п. 1.2 Договору). Кредитним договором також передбачено, що забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором є іпотека об`єкта нерухомості, придбаного позичальником в порядку цільового використання кредитних коштів за цим договором (п.1.5. Кредитного договору). Пунктом 2.1 Кредитного договору сторони обумовили, що в забезпечення виконання зобов`язання за цим договором укладається договір іпотеки наступного об`єкту нерухомого майна: квартира двокімнатна [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] 22.11.2006 уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбав відповідну квартиру за 196950 грн. Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., зареєстровано у реєстрі за № 3973 та у Державному реєстрі правочинів за №1732134. 22.11.2006 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 5109192 (далі - Договір іпотеки). 09.09.2011 до Договору іпотеки укладено додатковий договір щодо розміру основного зобов`язання за Кредитним договором. Вказані договори також посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П. Вищевказана вище квартира у відповідності до п. 1.2.1 Договору іпотеки є предметом іпотеки та відповідно до п. 1.2 цього договору передається в іпотеку для забезпечення основного зобов`язання за Кредитним договором. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель, зокрема, має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням в повному обсязі (п.п. 1.6 та 3.3.1 договору Іпотеки). Надалі, у зв`язку із фінансовими проблемами та існуючою економічною кризою у світі Позивач не міг сплачувати відсотки по кредиту, у зв`язку із чим на його адресу банком було направлено вимогу достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом від 05.10.2015 № 654. У відповідності до цієї вимоги, загальна заборгованість [PERSON] перед банком становила 19570,14 доларів США. Вказана вимога містить строк її виконання - 60 днів з моменту її отримання. Таким чином, починаючи з дня направлення відповідної вимоги банк втратив право нараховувати на заборгованість [PERSON] будь-які відсотки та комісію за Кредитним договором. Це випливає з висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.02.2018 по справі № 564/2199/15-ц, за яким після направлення боржнику письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а кредитор втрачає можливість нарахування та стягнення з боржника відсотків за кредитним договором. Аналогічний висновок було наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 по справі № 161/12771/15-ц, від 23.10.2019 по справі № 723/304/16-ц, від 23.06.2020 по справі № 536/1841/15-ц. Надалі, [PERSON] отримав повідомлення від АТ «ПУМБ» від 24.07.2019 № КНО-44.2.5/627, за яким останнього повідомлено, що за його зобов`язанням перед вказаною банківською установою мало місце відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Браво» у розмірі 13668,79 доларів США. Відступлення права вимоги відбулося на підставі договору, укладеного між АТ «ПУМБ» та ТОВ «Фінансова компанія «БРАВО» від 04.07.2019 № 1437/44.2. Враховуючи той факт, що заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» становила 19570,14 доларів США, із яких 04.07.2019 банком на користь ТОВ «Фінансова компанія «Браво» було відступлено 13668,79 доларів США, залишок заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» становив 5901,35 доларів США (19570,14 - 13668,79). В подальшому, відповідно до листа АТ «ПУМБ» від 20.08.2019 № КНО-33/90494 [PERSON] повідомлено, що у зв`язку із невиконанням ним своїх зобов`язань за кредитним договором, «банк скористувався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та положень п.п. 4.7.2 п. 4.7 ст. 4 Договору іпотеки шляхом прийняття його у свою власність, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства «Регістр Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишевим В.В. 10.07.2019 зареєстровано право власності на предмет іпотеки за АТ «ПУМБ». Таким чином, Відповідач набув право власності на предмет іпотеки через 6 днів з моменту відступлення права вимоги за частиною кредитної заборгованості до ТОВ «Фінансова компанія «Браво» та маючи на момент звернення стягнення на предмет іпотеки право вимоги перед [PERSON] у розмірі 5901,35 доларів США. У відповідності до звіту про оцінку майна, виготовленого 05.07.2019, оцінку за яким проведено оцінювачем [PERSON] , вартість вищенаведеної квартири [ADDRESS] , яка була предметом іпотеки, склала 356817 грн. Оригінал такого звіту мається у Відповідача, Позивач володіє лише його копією. Відповідно до офіційного курсу валют, який діяв станом на 10.07.2019 (момент набуття Відповідачем у власність вищенаведеної квартири), та який опубліковано на офіційному веб-сайті Національного Банку України, вартість 100 доларів США становила 2548,9178 гривні, (вартість 1 долару США, враховуючи округлення у більшу сторону, складає 25,49 гривень). Таким чином, банк на момент звернення стягнення на предмет іпотеки мав право вимоги до [PERSON] у розмірі 150425,41 грн. (5901,35 X 25,49). Отже, банк набув квартиру [ADDRESS] із перевищенням вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Таке перевищення склало 206391,59 грн. (356817 - 150425,41). В свою чергу, стаття 37 Закону України «Про іпотеку» закріплює, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. В свою чергу, 90 відсотків від 356817 грн = 321135,30 грн. Отже, позивач вважає, що відповідач має обов`язок відшкодувати йому 170709,89 грн. (321135,30 150425,41). Просив стягнути з Відповідача на користь Позивача відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя у розмірі 170709,89 грн. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20.10.2021 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. 15.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву АТ ПУМБ, відповідно до якого позовні вмоги не визнали іх наступних підстав. 22.11.2006р. між ЗАТ Перший Український Міжнародний банк, правонаступником прав та зобов`язань якого є АК ПУМБ, та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 5109039 про надання кредиту у розмірі 33000,00 доларів США та Додаткова угода №12347080 від 09.09.2011р. про надання 2-го траншу кредиту у розмірі 23303,78 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань перед Банком за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 5109192 від 22.11.2006 р., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 3976 (надалі - Іпотечний договір) та передано в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартира, реєстраційний номер: 15400529, загальна площа: 44,2 кв.м, житлова площа: 29,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Процентна ставка за користування першим траншем кредиту становить - 11,90% річних та розраховується виходячи з 360 днів у році та нараховується щоденно. Процентна ставка за користування 2-гим траншем кредиту становить - 19,00% річних та розраховується виходячи з 360 днів у році та нараховується щоденно. Отрок кредиту за надання траншами до 22.11.2026 року. Починаючи лютого 2015 року, [PERSON] перестав виконувати належним чином кредитні обов`язки. 05.10.2015 року було направлено вимогу про дострокове погашення кредиту та вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та проханням погасити прострочену заборгованість, у випадку її непогашення достроково повернути всю суму кредиту та про їх користування кредитом у розмірі 19 570,14 доларів США, в інакшому випадку Банк змушений розпочати процедуру стягнення заборгованості або звернення стягнення на предмет іпотеки. Дана вимога отримана клієнтом особисто 29.10.2015 року, але так і не була виконана. 27.01.2016 року нотаріусом було вчинено Виконавчий напис на Кредитному договорі №5109039 від 22 листопада 2006 року та зазначений період за який проводиться стягнення 27.01.2015 року по 23.11.2015 року заборгованість у розмірі: 19 906,09 дол. США 17 416,66 грн. Даний виконавчий напис було визнано судом таким, що не підлягає виконанню, однак, при цьому, в Постанові від 30.08.2019 року Верховний суд підтвердив факт непогашення заборгованості [PERSON] перед Банком та невиконання отриманих ним вимог про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 19 570,14 дол. США. 05.09.2016 року Банк направив вимогу № 1636 (Попередження стосовно ухвалення рішення Банком про прийняття предмету іпотеки у свою власність) з проханням погасити заборгованість в розмірі 5280,41 дол.США станом на 05.09.2016 року та у випадку непогашення простроченої суми достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 21 013,90 дол.США та вказівкою на те, що Банк змушений буде розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (прийняття предмету іпотеки у власність). Дана вимога отримана [PERSON] 28.09.2016р. особисто, однак заборгованість погашена так і не була, тому у Банку виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі ЗУ Про іпотеку та статті 5 іпотечного договору. Щодо посилання на висновки викладені у рішенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2016 року у справі № 644/3274/16-ц, Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у справі № 644/3274/16-ц, Постанові Верховного суду від 30 серпня 2019 року у справі 644/3274/16-ц, зазначають, що в Постанові Верховного суду в частині - Фактичні обставини справи, встановлені судами, чітко встановлені факти того, що по-перше, вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 19 570,14 дол.США надісланою Банком на адресу [PERSON] 30.01,2016р. По-друге, як вбачається зі справи заборгованість за кредитним договором не погашено. Факти встановлені судовими рішеннями не підлягають додатковому доказуванню та відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України є обов`язковими до виконання. Тобто матеріали справи містять вимоги, які отримані Позивачем. Крім того Позивачем самостійно надано суду заяву спрямовану на адресу Банку, в якій позивач, зокрема, зазначає, що ним отримано вимогу про дострокове повернення суми кредиту у розмірі 19570,14 грн. У зв`язку з тим, що судами встановлено, а саме: Ухвалою апеляційного суду Харківської області 31 січня 2017 року у справі № 644/3274/16-ц, Постанові Верховного суду від 30 серпня і у справі 644/3274/16-ц, що борг перед Банком [PERSON] не погашено та на час розгляду даної справи така заборгованість за кредитом не погашена у зв`язку з чим у Банку виникло право право на задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням за рахунок, предмету Іпотеки. Додатково зазначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.(Постанова ВСУ від 09.09.2014р.№ 3-71гс14). Станом на 04.07.2019р, за Кредитним договором № 5109039 від 22.11.19 виникла заборгованість у розмірі: 27 036,97 дол. США (еквівалент 704 173,58 UAH) та за додатковою угодою від 09.09.2011р. № 12347080 у розмірі: 21 364,28 грн. Просили відмовити у задоволенні позову у поному обсязі. 23.11.2021 року позивач направив на адресу суду відповідь на відзив, згідно якого вважає аргументи банку у частині застосування до спірних правовідносин ст.625 ЦК України є хибними, адже банк у жодний законний спосіб (у судовому порядку) не реалізував свого права на застосування до позивача заходів цивільно-правової відповідальності, а так само не передбачив договором іпотеки права на забезпечення визначених ст.625 ЦК України вимог банку до боржника іпотечним майном. 16.02.2022 року на адресу суду надійшла заява про застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якої, представник відповідача просить врахувати при постановленні судового рішення позицію Великої Палати Верховного Суду ,викладену у Постанові від 26 січня 2021 року в справі N? 522/1528/15-ц. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 01.03.2024 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 16.08.2023 року позовну заяву залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача. \~ \~ \~ \~Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.01.2024 року задоволено апеляційну скаргу адвоката Литвиненка В.Л. та скасовано ухвалу суду від 16.08.2023 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 30.05.2024 року визнано необгрунтованою заяву представника позивача адвоката Литвиненка В.Л. в інтересах [PERSON] про відвід судді. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Литвиненка В.Л. в інтересах [PERSON] про відвід судді. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Литвиненка В.Л. про передачу справи за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.05.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Литвиненка В.Л. про зупинення провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.05.2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування додаткових доказів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.06.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Литвиненка В.Л. про відвід судді. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30.07.2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування додаткових доказів. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову із підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових пояснень. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22.11.2006р. між ЗАТ Перший Український Міжнародний банк, правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АТ ПУМБ та громадянином України [PERSON] був укладений Кредитний договір № 5109039 про надання кредиту у розмірі 33000,00 доларів США, та Додаткова угода №12347080 від 09.09.2011р. про надання 2-го траншу кредиту у розмірі 23 303,78грн. (а.с.10-15). \~ \~ \~ \~З метою забезпечення виконання зобов`язань перед Банком за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № 5109192 від 22.11.2006р., який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 3976 та передано в іпотеку Банку квартиру: реєстраційний номер: 15400529, загальна площа: 44,2 кв.м., житлова площа: 29,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-34). 27.01.2016 року нотаріусом було вчинено Виконавчий напис на Кредитному договорі №5109039 від 22 листопада 2006 року та зазначений період за який проводиться стягнення 27.01.2015 року по 23.11.2015 року заборгованість у розмірі: 19 906,09 дол. США 17 416,66 грн. \~ \~ \~ \~Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року у справі № 644/3274/16-ц, позов [PERSON] до ПАТ «ПУМБ», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, третя особа - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківської міського управління юстиції, про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання приватного нотаріуса вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27 січня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №1560 про звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 497355,79 грн., що виникла по кредитному договору № 5109039 від 22 листопада 2006 року. В частині позовних вимог, щодо визнання неправомірними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича по вчиненню 27 січня 2016 року виконавчого напису про звернення стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 497355,79 грн., що виникла по кредитному договору № 5109039 від 22 листопада 2006 року та зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича виключити з реєстру нотаріальних дій вищевказаний виконавчий напис - відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 551 гривню 21 копійку. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у справі № 644/3274/16-ц апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року в оскаржуваній частині залишено без змін. Виконавчий напис було визнано судом таким, що не підлягає виконанню, однак, при цьому, в Постанові від 30.08.2019 року Верховний суд підтвердив факт непогашення заборгованості [PERSON] перед Банком та невиконання отриманих ним вимог про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 19 570,14 дол. США. \~ \~ \~ \~05.09.2016 року банк на адресу Іпотекодавця [PERSON] надіслав вимогу про погашення заборгованості та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги буде звернуто стягнення шляхом реєстрації права власності за банком на предмет іпотеки. Також, у вимозі №1725 від 05 вересня 2016 року зазначено, що ціна предмету іпотеки встановлюється на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, яка здійснюється коштом іпотекодавця. Ця вимога отримана 28.09.2016року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Згідно висновку про вартість майна від 05 липня 2019 року, виготовленого СОД «УкрЕксПроБуд» оцінювачем [PERSON] на замовлення АТ «ПУМБ», ринкова вартість квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки, на дату 05.07.2019 року складає 356 817 грн. без ПДВ. \~ \~ \~ \~10.07.2019 року Державним реєстратором Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишевим Віталієм Валерійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47717227, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію приватної власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру за адресою: [ADDRESS] , за АТ «Перший українським міжнародний банк». \~ \~ \~ \~Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.07.2019року, підставою виникнення права власності на зазначену вище квартиру є: додаткова угода до кредитного договору 5109030 від 22.11.2006 р., серія та номер 12347080, виданий 09.09.2011, видавник: ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] ; кредитний договір, серія та номер: 5109039, виданий 22.11.2006, видавник: ЗАТ «ПУМБ» та [PERSON] ; додатковий договір 5109192/20110909 до договору іпотеки № 5109192 від 22.11.2006 р., серія та номер 2368, виданий 09.09.2011, видавник ПН ХМНО [PERSON] ; повідомлення, серія та номер: 1636, виданий 05.09.2016, видавник ПАТ «ПУМБ»; договір іпотеки, серія та номер: 3976, виданий 22.11.2006, видавник ПН ХМНО [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 01.06.2021 року у справі №643/12369/19 позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишева Віталія Валерійовича про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та скасування запису про право власності залишено без задоволення. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2019року шляхом зняття заборони відчуження квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності Акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк». \~ \~ \~ \~Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.10.2023 року у справі №643/12369/19 апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, рішення Московського районного суду м.Харкова від 01 червня 2021 року залишено без змін. Факти встановлені судовими рішеннями не підлягають додатковому доказуванню та відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України є обов`язковими до виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у Постанові Верховного суду від 03 лютого 2022року у справі N? 758/10335/16-ц, де колегія суддів, зокрема, звертає увагу на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі N? 522/1528/15-ц (провадження N? 14-67цс20) згідно з якими встановлено, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов?язання. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов провизнання відсутності права кредитора. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора кореспондуючого обов?язку боржника не є належним способом захисту. \~ \~ \~ \~Підставами даного позову є невідповідність розрахунків банку, що на думку Позивача є підставою стягнення перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. \~ \~ \~ \~Представник відповідача вважає, що пред?явлення [PERSON] позову про стягнення грошових коштів з АТ «ПУМБ» з підстав невідповідність розрахунків банку спрямоване на створення підгрунтя для ревізування судових рішень у справах №644/3274/16-ц рішення по якій набрало законної сили та справа №643/12369/19 предметом спору якої є саме звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми стягнення. Доводити неправильність розрахунків позивач мав би саме у справі N? 643/12369/19, що ним зроблено не було. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит і сплатити проценти. \~ \~ \~ \~За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у закій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту. \~ \~ \~ \~Банк реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та задовольнив вимоги за основним зобов?язанням за рахунок вартості іпотеки тому, Позивач мав захищати свої права саме в цьому судовому процесі, подаючи позов про оскарження реєстрації права Банку на предмет іпотеки у справі N? 643/12369/19 та доводити відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо саме вирішення цього спору мало призвести до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов?язання. \~ \~ \~ \~Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. \~ \~ \~ \~Тобто, після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов?язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора. \~ \~ \~ \~У даному випадку, необхідною умовою задоволення позову є наявність спору. \~ \~ \~ \~Зокрема, у даній справі позивач повинен був довести, що відповідач вважає наявним своє право вимоги і кореспондуючий обов?язок позивача, який не був установлений судовим рішенням або не є предметом розгляду в іншій справі. \~ \~ \~ \~Водночас позивач не довів належними та допустимими доказами, що вважає наявними будь-які свої права, крім тих, за захистом яких звернувся до суду у справі N?643/12369/19. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі N? 50/311-б, провадження N? 12-143г19; пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі N? 910/3009/18, провадження N? 12-204гс 19), відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим. \~ \~ \~ \~У цій справі позивач не довів наявності окремого спору, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності. Натомість у діях позивача вбачається прагнення переглянути в межах цієї справи судові рішення в яких вже встановлено, що борг не погашено та на підставі яких розрахунків судами це встановлено, які прийняті в інших справах N?644/3274/16-ц рішення по який набрало чинності та у справі N?643/12369/19 предметом спору якої є вимоги [PERSON] заявлені у даному спорі, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Таким чином, станом на 2016 рік [PERSON] був обізнаний про обсяг своєї заборгованості перед банком, а відтак й про те що вартості предмета забезпечення по кредиту буде недостатньо для його погашення. \~ \~ \~ \~Судами вже було встановлено, що борг перед АТ «ПУМБ» [PERSON] не погашено. \~ \~ \~ \~Тобто заявлені вимоги повинні були розглянуті та заявлені Позивачем саме при оскарженні [PERSON] реєстрації права власності на квартиру за Банком в Московському районному суді м. Харкова та у справі N? 643/12369/19 від 01.06.2021 р., де предметом розгляду справи були: вимога-попередження про ухвалення рішення від 05.09.2016 року з вимогою повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 21 013,90 USD, висновок про вартість нерухомого майна та балансова довідка, згідно яких у Позивача не виникало сумнівів щодо обчислення зазначених в цих документах сум в тому рахунку процентів, та зокрема з нарахуванням процентів за користування кредитом станом на дату переуступки суми боргу 04 липня 2019р., зокрема, повідомлення про відступлення прав вимоги особисто отримано Позивачем, що підтверджується позовними вимогами [PERSON] у даній справі. Та судові висновки у даній справі мали призвести до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов?язання. \~ \~ \~ \~При цьому, вимогу N? 1636 від 05.09.2016 року (Попередження стосовно ухвалення рішення Банком про прийняття предмету іпотеки у свою власність) отримана [PERSON] 28.09.2016р. особисто, однак будь-яку незгоду з боку Позивача відносно суми боргу зазначену у цій вимозі останнім не висловлювалось. Що свідчить про обізнаність Позивача щодо якої суми Боргу перед Банком у останнього виникло зобов`язання. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v.ROMANIA, N? 28342/95, § 61, рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року). Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ ПУМБ про стягнення грошових коштів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed