Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

16 липня 2024 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою до відповідачки, яка зареєстрована та проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін. У позовної заяві позивачка зазначила, що вона разом зі своєю донькою від першого шлюбу [PERSON] проживала однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1986р. по день його смерті [INFO] у належному їй жилому будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Під час їх спільного життя у них [INFO] народився син [PERSON] .. Так як [PERSON] працював у радгоспі «Перемога», то йому був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів на підставі якого йому був виготовлений Державний акт про право власності на земельну ділянку. За даними цього акту, який був виготовлений вже після його смерті, йому у власність була передана земельна ділянка № [NUMBER] , яка складалася з 2-х часток, на масиві №42 Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області загальною площею 3,3938га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і ця земельна ділянка є спадковим майном. Так як шлюб між позивачкою та [PERSON] не був оформлений, то єдиним спадкоємцем 1-ої черги після смерті [PERSON] за законом був його син [PERSON] .. Оскільки син померлого на день смерті батька проживав разом з ним, то згідно ч.3 ст.1268 ЦК України він вважався таким, що прийняв спадщину. [INFO] син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер, а тому єдиним спадкоємцем 1-ої черги після його смерті стала позивачка [PERSON] , яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України за фактом спільного проживання зі спадкодавцем є такою, що вступила у спадщину після смерті сина. Так як державний акт був виданий на ім`я [PERSON] після його смерті, а син не встиг оформити своє право власності на земельні ділянки, то нотаріус за відсутності правовстановлюючих документів не змогла видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина, а тому рекомендувала матері звернутися до суду. З огляду на вказане позивачка просила суд визнати за нею право власності на вищевказану спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив у якому заявила, що вона визнає і підтверджує всі ті обставини, які вказала її мати [PERSON] у своєї позовної заяві, а тому просила суд її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Рух справи. 17.07.2024 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. 14.08.2024р. відповідач [PERSON] подала до суду відзив і просила суд розглянути справу без її участі. 14.08.2024 року в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи. \~ \~ \~ \~За приписами п.3 ст.211 та п. 2 ст. 247 ЦПК України сторона у справі має право подати суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а суд, у разі надання такого клопотання всіма учасниками справи розглядає справу на підставі наявних у справі документів без фіксування судового процесу. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Згідно п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вказане суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи на підставі наданих сторонами документів та без фіксування судового процесу. Відповідно до ст.13 ч. 1; 76 - 82 та ст.\~263\~ч.1\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, а суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Вивчивши позицію сторін та дослідивши надані докази у сукупності суд вважає, що позовна заява [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню у повному обсязі в зв`язку з наступним: Обставини, які встановлені судом. За приписами ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підтвердження\~своїх вимог,\~позивачка надала\~суду копії:\~свого паспорту\~та РНОКПП; нотаріально посвідченого\~договору купівлі\~-\~продажу від\~17.06.1993р.\~жилого будинку\~ [ADDRESS] ; Реєстраційного посвідчення\~об`єкту нерухомого\~майна про\~реєстрацію \~13.04.2000р.\~права власності\~у реєстровій\~книзі №11\~«Овідіопольського РБТІ»\~ за\~реєстровим №1535; Рішення Овідіопольського\~районного суду\~ від\~23.02.2017р.\~по справі\~№509/4565/16-ц\~про встановлення\~факту спільного\~проживання з\~1986р.\~по день\~смерті [INFO] \~ [PERSON] ; свідоцтва про\~народження 17.06.1987р.\~ [PERSON] ; свідоцтва про\~народження [PERSON] ; паспорту та\~РНОКПП [PERSON] ; «Акту перевірки\~будинку (квартири)»\~№1017\~від 13.06.2023р.; довідок Великодолинської\~селищної \~№611, №611/1, №612, №612/1 від 01.11.2023р. про спільне мешкання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; Сертифікату про право на земельну частку (пай) РН №709324 від 26.05.2001р.; Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯА №261334 від 11.03.2005р.; листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області №838/340-24 від 18.03.2024р; свідоцтва про смерть 07.11.2004р. [PERSON] ; свідоцтва про смерть 30.07.2015р. [PERSON] ; Постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії №115/02-31 від 26.06.2024р.; Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості площею 16093,00 кв.м від 02.07.2024р.; Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості площею 17845,00 кв.м. від 02.07.2024р.; Довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №453745 від 14.03.2023р.. З аналізу всіх наданих суду документів суд доходить до висновків того, що: [PERSON] дійсно з 1986 року проживали однією сім`єю з [PERSON] по день його смерті [INFO] у належному їй будинку; що [PERSON] дійсно належала земельна ділянка № [NUMBER] , яка складалася з 2-х часток, на масиві №42 Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області загальною площею 3,3938 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку успадкував його син [PERSON] як спадкоємець І-ої черги, так як він проживав разом з батьком на день його смерті; що дійсно [PERSON] набув право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак не встиг отримати правовстановлюючі документи; що дійсно позивачка [PERSON] є спадкоємцем І-ої черги після смерті сина [PERSON] і вона набула право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як на день смерті сина проживала разом з ним, а [PERSON] є сестрою померлого [PERSON] , а тому є спадкоємцем ІІ-черги після смерті брата. Необхідність звернення позивачки до суду викликана тим, що іншим шляхом ніж звернутися до суду з вимогою визнати право власності на спірну земельну ділянку не можливо, а тому її майнові інтереси в силу приписів ст. 4 ЦПК України та 15 ЦК України підлягають судовому захисту. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦПК України одним із способів захисту майнових прав особи є визнання права. Таким чином суд вважає обґрунтованим звернення позивачки до суду з метою визнання своїх майнових прав. За приписами ст.1216, 1218 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ст. 1276 ЦК України, якщо\~спадкоємець\~за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1225 ЦК України та п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України набуття права власності у порядку спадкування на нерухоме та рухоме майно передбачено діючим законодавством, а тому у суду є всі законні підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Згідно пп.1 п.7 ч.2 ст.265 ЦПК України у разі необхідності суд в резолютивній частині може вказати порядок і строк виконання рішення. Оскільки обидві сторони визнали обставини справи і ці обставини об`єктивно підтверджені наданими [PERSON] доказами, то у суду не має ніякого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому суд доходить до висновку, що її заява про визнання права власності на спірну земельну ділянку підлягає задоволенню. Судові витрати Сторони заяв про відшкодування судових витрат до суду не подавали, а позивачка звільнена від сплати судових витрат, то суд питання розподілу судових витрат не розглядав. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12;30;43,49,95,175,263,293,294, 315, 316 ЦПК України, суд -

Outcome: approved