Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначено, що 05 вересня 1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10 вересня 2022 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.05.2024, [PERSON] визнано недієздатним, та призначено [PERSON] , його опікуном. Тестем та тещою [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , помер [INFO] . Рідним братом [PERSON] був [PERSON] , [INFO] , який одружений не був, не мав дітей та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] (далі - Спадковий будинок). 23 червня 2022 року у межах строку, визначеного законом, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за майном свого померлого [INFO] дядька [PERSON] . [PERSON] була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, за законом померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] , за життя не встигла оформити свої права на Спадковий будинок, оскільки після тривалої боротьби з онкологічним захворюванням, померла [INFO] . 09 серпня 2023 року у межах строку, визначеного законом, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за майном своєї померлої [INFO] дружини [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на Спадковий будинок, яку у рівних частках по успадкували позивачі як спадкоємці першої черги за законом. Інші спадкоємці у померлої [PERSON] відсутні. 08 серпня 2024 року [PERSON] від свого імені та як законний представник від імені [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок. Однак, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання визнати за позивачами право власності на частку Спадкового будинку за кожним. Ухвалою суду від 14.08.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивачки - адвокат Рішко С. І. подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірительки. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Від Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради ради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги позову. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року виконкомом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 7, в результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 27). У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24, 17). 10 вересня 2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис за № 129, в результаті чого дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 25). Як свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 294444 від 06.04.2023, [PERSON] є особою з інвалідністю першої «А» групи з дитинства, яку встановлено йому безтерміново (а.с. 18). Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.05.2024 у справі № 302/1921/23 було визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] , [INFO] , його опікуном (а.с. 20-21). Отже, позивач [PERSON] , у даному спорі діє в якості законного представника [PERSON] Тестем та тещою [PERSON] були [PERSON] , 1933 р.н., та [PERSON] , [INFO] , шлюб між якими було зареєстровано 18.01.1957 виконкомом Пилипецької сільради Міжгірського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 37). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 38). Рідним братом [PERSON] був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 39). За змістом довідки виконкому Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області від 10.06.2024 № 714, померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] . Разом із ним на день його смерті в [ADDRESS] , ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 40). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 23.06.2022 № 69283315 свідчить про те, що [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишав (а.с. 42). Як свідчить виписка з погосподарської книги № 713, видана 10.06.2024 виконкомом Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області, згідно погосподарської книги померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , був власником Спадкового будинку, побудованого орієнтовно у 1948 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося (а.с. 45). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Спадковий будинок. 23 червня 2022 року в межах визначеного законом строку, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про прийняття спадщини за майном свого померлого [INFO] дядька [PERSON] , на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 47/2022 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 69405003) (а.с. 43). Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Дунаєва Ю. М. від 12.08.2024 № 162/01-30, [PERSON] була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, за законом померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 44). Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] , [INFO] , за життя не встигла оформити свої права на Спадковий будинок, оскільки після тривалої боротьби з онкологічним захворюванням, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 28). За змістом довідки виконкому Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області від 10.06.2024 № 715, померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . Разом із нею на день її смерті в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] , - чоловік померлої; - [PERSON] , [INFO] , - донька померлої; - [PERSON] , [INFO] , - син померлої (а.с. 29). Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 09.08.2023 № 73512162 та № 73512196 свідчать про те, що [PERSON] на випадок смерті заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину - не видавалися (а.с. 30, 31). 09 серпня 2023 року в межах визначеного законом строку, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про прийняття спадщини за майном своєї померлої [INFO] дружини [PERSON] , на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 56/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 71061971) (а.с. 32). Цього ж дня приватним нотаріусом Дунаєвим Ю. М. було зареєстровано вхідну заяву [PERSON] , [INFO] , посвідчену 15.06.2023 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Клімчук А. В., зареєстровану за № 638, згідно якої заявниця відмовилася від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Дана заява [PERSON] не відкликалася (а.с. 38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цілу частку у праві власності на Спадковий будинок, яку у рівних частках по успадкували позивачі як спадкоємці першої черги за законом. Інші спадкоємці у померлої [PERSON] відсутні. 08 серпня 2024 року [PERSON] від свого імені та як законний представник від імені [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Ю. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Спадковий будинок. Як було встановлено нотаріусом, позивачі прийняли спадщину за майном померлої [INFO] [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом, зокрема, [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а [PERSON] шляхом постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, окрім [PERSON] , у встановлений законом строк не звертався. Однак, постановою від 08.08.2024 № 157/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю. М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку. При цьому нотаріус підтвердив, що [PERSON] прийняла спадщину за майном померлого [INFO] [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк як спадкоємець п`ятої черги спадкування за законом (а.с. 35). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на Спадковий будинок, позивачі позбавлені можливості оформити свої майнові та спадкові права в позасудовому порядку, а тому змушені звертатися до суду за захистом, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права. Як свідчить виписка з погосподарської книги № 713, видана 10.06.2024 виконкомом Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області, згідно погосподарської книги померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , був власником Спадкового будинку, побудованого орієнтовно у 1948 році. Свідоцтво на право власності на Спадковий будинок сільською радою не видавалося (а.с. 45). Довідкою КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 18.06.2024 № 113 підтверджується, що станом на 31.12.2012 право власності на Спадковий будинок не зареєстровано (а.с. 50). Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 16.07.2024 ФОП [PERSON] , Спадковий будинок був побудований у 1948 році та має загальну площу 60,50 м2 (а.с. 46-49). Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачами права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачу [PERSON] з державного бюджету підлягають поверненню 1304,33 грн, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (2608,67 х 0,5 = 1304,33).

Outcome: approved