Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що вони припинили шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим (а.с. 1). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідачка надала суду відзив на позов у якому не визнала позов, зазначила, що викладені за змістом позову обставини не відповідають дійсності та просила відмовити в позовних вимогах (а.с. 21 - 22). Представником позивача надано відповідь на відзив у якому повідомлено про те, що позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачкою, а надані відповідачці грошові кошти не свідчать про ведення спільного господарства, оскільки є аліментами на утримання їх дітей (а.с. 40). Ухвалою від 09 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідачки про розгляд справи за правилами загального судового провадження з повідомленням сторін (а.с. 42 - 43). Ухвалою від 09 лютого 2024 року за заявою відповідачки надано сторонам строк для примирення до 09 серпня 2024 року та зупинено провадження по даній справі (а.с. 50). У зв`язку зі спливом наданого сторонам строку для примирення сплив, ухвалою від 21 серпня 2024 року відновлено провадження у даній цивільній справі (а.с. 56). При цьому, судом отримано заяву представника позивача у якій суду повідомлено про те, що сторони не примирились і позивач наполягає на розірванні шлюбу із відповідачкою (а.с. 55). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 08 жовтня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 жовтня 2023 року (а.с. 5). Позивач бажає розірвати шлюб. За клопотанням відповідачки, сторонам було надано строк для примирення, після закінчення якого, позивач повідомив суду про те, що сторони не примирились. Отже, наданий сторонам строк на примирення не призвів до примирення подружжя. Дана обставина, на думку суду, переконливо свідчить про бажання позивача розірвати шлюб, а тому суд не приймає до уваги та відхиляє викладені за змістом відзиву на позов усі заперечення відповідачки стосовно безпідставності вимог позивача про розірвання шлюбу. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки наданий сторонам строк для примирення не завершився примиренням подружжя та із змісту позовної заяви встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідачку (а.с. 2). Враховуючи викладене,

Outcome: approved