Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції в якому просить: - зняти арешт з усього належного йому на праві особистої власності майна, накладений постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області Слабинським С.Г. від 28.03.2012 року про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження і на підставі якої внесений запис про обтяження всього нерухомого майна (невизначене майно, все майно) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 12863060, в тому числі зняти арешт на належні йому на праві власності дві земельні ділянки: \~ \~ \~ \~земельну ділянку\~площею 1,9804\~га,\~кадастровий номер6323380500:07:000:0264, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення, та земельну ділянку площею 2,2653 га, кадастровий номер 6323380500:08:000:0156, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення, які розташовані на території колишньої Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області. - вилучити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за обтяженням: 12863060; тип обтяження: арешт нерухомого майна: зареєстровано: 13.08.2012 року 15:51:27 за № 12863060 реєстратором: Харківську філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна, 20 - А ( 2 поверх); підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 32986455, 28.03.2012, Відділ державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області, заступник начальника ДВС Слабинський С.Г., об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник : [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження, с. Садове Красноградського району Харківської області, причина відсутності коду: інша причина відсутності коду; Харківська область, Красноградський район, с. Садове, назва вулиці та № будинку відсутні: інформація про ІПН засудженого [PERSON] в матеріалах виконавчого провадження відсутня; Обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Красноградського районного управлдіння юстиції: код 34236908, \~ \~ \~ \~63304, Харківська обл., Красноградський район, м. Красноград, вул. Леніна, 94 тел ( 05744) 7-11-53; видавник: відділ державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції: код 34236908, 63304, Харківська обл., Красноградський район, м. Красноград, вул. Леніна, 94. На обґрунтування\~позову позивач\~зазначив,\~\~що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2011 року [PERSON] засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 310, ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. Призначене йому судом покарання [PERSON] відбув повністю. З метою виконання вироку суду в частині конфіскації всього належного йому особистого майна Красноградським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист № 2021/1 - 138/11 від 15.03.2012 року, який направлений для виконання відповідачу. На виконання вищевказаного документу відповідачем 28.03.2012 року винесена постанова про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження і внесений запис про обтяження всього нерухомого майна (невизначене майно, все майно) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 12863060. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] на праві власності на той період часу будь-якого нерухомого та рухомого майна, 21.09.2012 року відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого\~документа стягувачу\~є аналогічним\~закінченню виконавчого\~провадження,\~оскільки будь-які\~дії державним\~виконавцем після\~цього не\~здійснюються та\~не можуть\~здійснюватися,\~а саме\~виконавче провадження,\~фактично закінчується, тому вважає, що накладений арешт на майно повинен був бути знятим. Але при цьому відповідачем при закінченні виконавчого провадження накладений арешт на належне [PERSON] майно скасований не був. У 2015 році в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] став власником двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 1,9804 га, кадастровий номер 6323380500:07:000:0264, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення, та земельної ділянки площею 2,2653 га, кадастровий номер 6323380500:08:000:0156, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення, які розташовані на території колишньої Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області. Також у своєму заповіті мати позивача заповіла йому право успадкувати належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у с. Володимирівка, Красноградського району, Харківської області. Проте, реалізувати в повній мірі своє право власності на майно [PERSON] не має можливості, оскільки, як вказано вище, відповідачем 28.03.2012 року винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження і внесений запис про обтяження всього нерухомого майна (без його індивідуалізації) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно наданої відповідачем на заяву представника позивача про зняття арешту відповіді виконавча служба не має можливості самостійно зняти арешт, оскільки виконавче провадження вже завершене і у такому випадку зняття арешту можливе лише на підставі судового рішення. Ухвалою судді від 09.08.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача [PERSON] 04.09.2024 року надійшла заява, в якій просить всі судові засідання у справі проводити без його участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Від начальника Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції 04.09.2024 року до суду надійшла заява, в якій просить прийняти рішення на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Судовим розглядом\~встановлено,\~що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2011 року [PERSON] засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 310, ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. З метою виконання вироку суду в частині конфіскації всього належного йому особистого майна Красноградським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист № 2021/1 - 138/11 від 15.03.2012 року, який направлений для виконання відповідачу. На виконання вищевказаного документу відповідачем 28.03.2012 року винесена постанова про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження і внесений запис про обтяження всього нерухомого майна (невизначене майно, все майно) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під номером 12863060. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] на праві власності на той період часу будь-якого нерухомого та рухомого майна, 21.09.2012 року відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно відповіді начальника Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції від 25.07.2024 року № 43763, ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Цією статтею не передбачено зняття арешту у випадку завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (зараз це п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а відповідно до п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт, накладений на майно боржника, при поверненні виконавчого документу не знімався та не скасовувався. У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, а саме 21.09.2012 року (дата постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»), державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, а саме 21.09.2012 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розушуку такого майна виявились безрезультатними. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, а саме 21.09.2012 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про викзнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збоу або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи-протягом року, якщо інше не передбачено законом. Отже, строк повторного пред`явлення виконавчого документа сплинув. Враховуючи вищевикладене, а також те, що повторно не пред`явлено виконавчий документ до виконання, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.

Outcome: approved