Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що з 19.07.2008 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1080, який 01.09.2014 року розірвано, на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова. Від шлюбу колишнє подружжя мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.06.2024 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу, в порядку спрощеного позовного провадження, окрім іншого, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Подала до канцелярії суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 19.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1080 шлюбі, який на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.09.2014 року було розірвано. Після розірвання шлюбу, позивач змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». (а.с.3). Згідно даних фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 22.05.2009 року, батьками неповнолітньої дитини\~\~ [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні від 11.06.2024 року вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні позивача. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. \~Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ\~з відповідними змінами та доповненнями\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає можливим заяву [PERSON] задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.06.2024 року. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за їх недоведеністю позивачем. На підставі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 року складав 2920 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial