Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу зареєстрованого 08 серпня 1981 року Кузнецовською селищною Радою Володимирецького району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 85. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено з червня 1983 року через різні погляди на сімейні стосунки та спільне сімейне життя. Відповідач зверхньо та жорстоко ставився до позивача, застосовував фізичну силу, приховав судимість. Спільного господарства та спільного бюджету сторони не ведуть. Поновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 липня 2024 року. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 14 серпня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та на сайті суду, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 08 серпня 1981 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклали шлюб, про що Кузнецовською селищною Радою Володимирецького району Рівненської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №85, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08 серпня 1981 року. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Однак, враховуючи, що позивач просить судові витрати залишити за ним, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Outcome: approved