Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Білецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що згідно довідки виданої старостою Ігровицького старостинського округу П. М. Винницьким від 05 березня 2024 року № 87, житловий будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору. Станом на 15 квітня 1991 року він складався із членів колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та інші члени колгоспного двору: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до вцілілої внаслідок пожежі копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, цілий жилий будинок в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 170 від 28 серпня 1990 року. Реєстровий напис на документі про право особистої власності записаний в реєстру книгу №1 стор. № 206, за реєстром 103 від 05 вересня 1990 року. [INFO] помер [PERSON] (голова колгоспного двору), про що в книзі реєстрації актів про смерть 2000 року 22 червня зроблено запис за № 11, та підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1 /3 частину будинковолодіння. За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким заповів [PERSON] належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Заповіт посвідчений Ігровицькою сільською радою 12 листопада 1999 року. [PERSON] (дочка померлого) проживала з померлим за адресою: [ADDRESS] без реєстрації та вступила в управління спадковим майном до спливу шести місяців з дня смерті свого батька і протягом всіх років після його смерті проводила господарські та ремонтні роботи в будинковолодінні, в спадковому будинку проживала та проживає по даний час. Зазначені обставини підтверджуються довідками від 20 березня 2024 року № 96 та від 21 березня 2024 року № 100, підписаними старостою Ігровицького старостинського округу Винницьким П. М. [INFO] померла [PERSON] (член колгоспного двору), про що в книзі реєстрації смертей 2009 року 12 червня зроблено відповідний актовий запис за № 20, та підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину будинковолодіння. За життя [PERSON] заповіт не складала. Єдиним спадкоємцем за законом, яка належним чином прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - 1/3 частини будинковолодіння, належного померлій [PERSON] , як члену колгоспного двору, стала рідна дочка спадкодавця [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються довідкою вих. № 88 від 05 березня 2024 року, виданою старостою Ігровицького старостинського округу П. М. Винницьким, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] , разом з померлою була зареєстрована, [PERSON] 1959 р. н. 05 листопада 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л. Г. винесено постанову про відмову [PERSON] у вчинені нотаріальної дії № 2472/02-31 видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом та за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , та батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, а також належності вказаного житлового будинку до колгоспного двору. Отже, [PERSON] є власником 1/3 частини домоволодіння. [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частки після смерті батька на підставі заповіту та спадкоємцем за законом 1/3 частки після смерті матері. Факт родинних відносин [PERSON] з померлими підтверджуються свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , видане 22 серпня 1966 року, та свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , дата видачі дубліката 21 липня 2021 року, є підтвердженням зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Станом на [INFO] [PERSON] , як члену колгоспного двору належить 1/3 частини зазначеного вище будинковолодіння, проте через відсутність правовстановлюючих документів в інший спосіб оформити прав власності на належну їй частку позивачка не може, окрім як шляхом звернення до суду із позовом про визнання права власності на частку будинковолодіння. З огляду на вказане, [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати: -за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 2/3 частини будинковолодіння в [ADDRESS] , з них на 1/3 частину як спадкоємниця за заповітом після померлого батька [PERSON] , та на 1/3 частину як спадкоємниця за законом після померлої матері [PERSON] ; -за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинковолодіння в [ADDRESS] , як члена колгоспного двору. Ухвалою судді від 06 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/9989/24; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 28 травня 2024 року, витребувано від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкових справ: № 311/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та № 298/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 14 червня 2024 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 28 травня 2024 року надано копію матеріалів спадкових справ № 311/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та № 298/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судовому засіданні, яке відбулося 12 липня 2024 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивачки [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокатка Повстюк О. А. та в судове засідання не з`явилися, проте остання подала клопотання, у якому просила суд проводити розгляд справи без участі сторони позивачів, позовні вимоги підтримують та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Білецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його присутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 серпня 1966 року [PERSON] народилася [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 21 січня 1989 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 21 липня 2021 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 20 листопада 1999 року [PERSON] склав заповіт на належний йому житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який заповів [PERSON] , що стверджується дублікатом заповіту, посвідченого секретарем Ігровицької сільської ради та зареєстрований в реєстрі журналу нотаріальних дій за № 1. [INFO] у віці 72 років помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 червня 2000 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 20 березня 2024 року староста Ігровицького старостинського округу П. М. Винницький видав довідку № 96, згідно якої [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку по [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлим [PERSON] на час його смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1934 року народження; внучка [PERSON] , 1979 року народження; внук [PERSON] 1989 року народження; [PERSON] - дочка проживала без реєстрації. 21 березня 2024 року старостою Ігровицького старостинського округу П. М. Винницьким видано довідку № 100, згідно якої [PERSON] проживав у власному будинку в [ADDRESS] , з 1965 року. В управління спадковим майном до спливу шести місяців з дня смерті [PERSON] вступила його дочка [PERSON] , яка протягом всіх років після смерті батька проводила господарські та ремонтні роботи в будинковолодінні. [INFO] у віці 75 років померла [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 2009 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 05 березня 2024 року старостою Ігровицького старостинського округу П. М. Винницьким видано довідку № 88, згідно якої [PERSON] , на час смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку по [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлою [PERSON] на час її смерті були зареєстровані та проживали: внучка [PERSON] , 1979 року народження; дочка [PERSON] , 1959 року народження; зять [PERSON] , 1961 року народження, внук [PERSON] , 1989 року народження; правнук [PERSON] , 1999 року народження; правнук [PERSON] , 2004 року народження. 05 березня 2024 року старостою Ігровицького старостинського округу П. М. Винницьким видано довідку № 87, згідно якої станом на 15 квітня 1991 року будинковолодіння по [ADDRESS] , рахується колгоспним двором за померлим головою двору [PERSON] ; членами двору були: дружина [PERSON] , 1934 року народження; внучка [PERSON] , 1979 року народження. 05 листопада 2021 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікова Л. Г., розглянула подані [PERSON] документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, на житловий будинок [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , та батька [PERSON] , померлого [INFO] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 311/2021 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлої [PERSON] - про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1027 від 09 липня 2021 року. Інші спадкоємці не зверталися. Відповідно до матеріалів спадкової справи заповіти від імені померлої не складались. Також у\~справах Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~заведена спадкова\~справа за\~№ 298/2018\~року,\~після смерті\~ [PERSON] , за заявою дочки померлого [PERSON] - про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 845 від 06 липня 2018 року. Інші спадкоємці не зверталися. Відповідно до матеріалів спадкової справи заповіт від імені померлого посвідчено Ігровицькою сільською радою 12 листопада 1999 року за № 1 на належний йому житловий будинок на ім`я дочки [PERSON] . Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 06 липня 2018 року за № 1864/02-14 вже було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо цього ж житлового будинку, але спадкоємиця за оскарженням нотаріальної дії до суду не зверталась. Згідно інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро, технічної інвентаризації 11 квітня 2018 року за № 390, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 05 вересня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 103. Вказаний правовстановлюючий документ відсутній. Згідно довідки виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 січня 2018 року за № 23, житловий будинок [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , та разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі вище викладеного, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , та батька [PERSON] , померлого [INFO] . 04 квітня 2018 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . 14 червня 2024 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкових справ № 311/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та № 298/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із матеріалів цих спадкових справ встановлено, що 06 липня 2018 року [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого батька [PERSON] , на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . 06\~липня 2018\~року державний\~нотаріус Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Захарків Т.\~Б.\~розглянула подані\~ [PERSON] документи\~для видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом після\~смерті батька\~-\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~та після\~смерті матері\~-\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] .\~При подальшому\~їх розгляді\~було виявлено,\~що будинок\~в [ADDRESS] ,\~рахується колгоспним\~двором та\~реєстрації права\~власності в\~бюро не\~проведено за\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~У справах\~Тернопільської районної\~державної нотаріальної\~контори заведена\~спадкова справа\~за №298/2018\~року,\~після смерті\~ [PERSON] .\~У справах\~Тернопільської районної\~державної нотаріальної\~контори спадкова\~справа,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~відсутня.\~На підставі\~вище викладеного,\~відмовлено [PERSON] \~у вчиненні\~нотаріальної дії\~-\~видачі свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та матері - [PERSON] , померлої [INFO] . 09 липня 2021 року [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сількогогосподарського виробництва площею 2,43 га, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 05 жовтня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л. Г. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,43 га., що розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала [PERSON] . Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №2-915. 05 листопада 2021 року [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] на частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . 05 листопада 2021 року [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON] на частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . 05\~листопада 2021\~року постановою\~державного нотаріуса\~Тернопільської районної\~державної нотаріальної\~контори Темніковою\~Л.\~Г. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , та батька [PERSON] , померлого [INFO] Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору був [PERSON] (помер [INFO] ), та його членами: дружина [PERSON] , (померла [INFO] ); внучка [PERSON] , 1979 року народження. Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/3., [INFO] помер [PERSON] . Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Абзацами 23 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року». Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі № 24753/0/413 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлює, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Таким чином, до відносин щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. За змістом статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Частина 1 статті 548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлює, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у редакції чинній на момент виникнення відносин спадкування після [PERSON] , у пункті 113 встановлюється, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, серед іншого, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи наведене, спадщину після смерті [PERSON] прийняла дочка [PERSON] , оскільки вона вступила в управління спадковим майном до спливу шести місяців з дня смерті [PERSON] . Спадкоємиця успадкувала частку у розмірі 1/3 житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] у майні колгоспного двору. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , було встановлено шляхом дослідження письмових доказів, які суд описав вище. Отож, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину за заповітом прийняла його дочка [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] , вважається такою, що прийняли спадщину після смерті матері, та успадкувала 1/3 частину житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Водночас, позивачка [PERSON] не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного\~Закону,\~речові\~права\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяження,\~що\~виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку,\~погодженої заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР 15\~січня 1966\~року,\~яка була\~чинною\~на\~час набуття\~сторонами\~по справі\~та спадкодавцем\~у власність\~майна колгоспного\~двору,\~передбачено процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва на\~право\~власності.\~Зокрема,\~у\~разі\~будівництва будинку\~на колгоспній\~землі,\~розташованій у\~смузі\~міста\~або селища\~міського\~типу,\~виконком\~місцевої Ради\~депутатів трудящих,\~на підставі\~витягу з\~рішення загальних\~зборів колгоспників\~або довідки\~правління колгоспу\~про надання\~земельної\~ділянки\~для будівництва,\~дозволу\~виконкому на\~будівництво та\~акту про\~закінчення будівництва\~і введення\~в\~експлуатацію будинку,\~разом з\~затвердженням цього\~акту вирішує\~питання\~про\~оформлення права\~власності\~і видачу\~свідоцтва про\~це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померлий [PERSON] був головою колгоспного двору, про що ним було отримано 05 вересня 1990 року свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , та зареєстровано в реєстрі за № 103, яке в подальшому було втрачено. Відтак, за встановлених вище обставин, право [PERSON] на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Врахувавши вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності: на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; на 1/3 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання за нею 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , як на майно члена колгоспного двору, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки не вважає, що на час звернення позивачки і з цим позовом її право на частку у майні колгоспного двору оспорюється або не визнається Стаття 31\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» передбачає,\~що для\~проведення державної\~реєстрації прав\~власності на\~індивідуальні (садибні)\~житлові будинки,\~садові,\~дачні будинки,\~господарські (присадибні)\~будівлі і\~споруди,\~прибудови до\~них,\~що були\~закінчені будівництвом\~до 5\~серпня 1992\~року та\~розташовані на\~територіях сільських,\~селищних,\~міських рад,\~якими відповідно\~до законодавства\~здійснювалося ведення\~погосподарського обліку,\~і щодо\~зазначених об`єктів\~нерухомості раніше\~не проводилася\~державна реєстрація\~прав власності,\~подаються:\~1)\~виписка із\~погосподарської книги,\~надана виконавчим\~органом сільської\~ради (якщо\~такий орган\~не створений\~-\~сільським головою),\~селищної,\~міської ради\~або відповідною\~архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Водночас, відсутня інформація про те, що [PERSON] задля реєстрації своє частки у майні колгоспного двору звернулася до державного реєстратора, який відмовив їй у проведенні реєстраційних дій, оскільки нею не було надано документу, що посвідчує речове право, що давало б суду підстави вважати, що право позивачки є порушеним та підлягає судовому захисту. Отож, суд вважає безпідставними позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , як на майно члена колгоспного двору, оскільки встановив, що законом передбачена процедура реєстрації права власності на майно, яке було закінчене будівництвом до 05 серпня 1992 року, а відтак її недотримання не може свідчити про порушення права, яке би підлягало судовому захисту. Суд не може підміняти собою державні органи та порушувати встановлену законом процедуру оформлення прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 06 травня 2024 року на підставі ч. 3 ст.136 ЦПК України, звільнено [PERSON] від сплату судового збору у розмірі 3 998,55 грн та звільнено [PERSON] від сплату судового збору у розмірі 1 999,27 грн. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як Білецька сільська рада визнала позов, про що повідомила у письмовому клопотанні, яке суд описав вище, а тому суд вважає за необхідне стягнути з цього відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 999,27 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial