Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлою [INFO] матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її мама померла [INFO] та після її смерті відкрилась спадщина. Проте, позивач [PERSON] не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як проживає разом із чоловіком, який страждає на тривожно-депресивні розлади, а мама чоловіка потребує постійного догляду внаслідок психічного захворювання, а тому весь тягар матеріального утримання сім`ї несе позивач, а тому позивач лише 02.04.2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв`язку із пропуском визначеного законом шестимісячного терміну звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача просив суд визнати причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, такими, що не залежали від суб`єктивної волі позивача, взяти до уваги її важкі життєві обставини унаслідок хвороби і чоловіка позивача, і його мами, яка потребує постійного догляду та задовольнити позов. Представник відповідача заперечив проти позову, вважає наведені у позові обставини неповажними. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, вивчивши зібрані по справі докази, суд виходив з наступного. Частиною першою статті 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216\~ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленум\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року №7 надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 01.07.2022 серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 01.07.2022 року складено відповідний актовий запис №3997 /а.с.3/. Як встановлено судом, померла [PERSON] є мамою позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , де її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/ та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого 11.02.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] /а.с.5/ Як вбачається із матеріалів спадкової справи №86/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області роз`яснено заявнику, що якщо факт спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини не підтверджено, то особа вважається такою, що не прийняла спадщину, а тому заявнику слід звернутися до суду для визначення їй додаткового строку. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2015 року народження /а.с.6,7/ Відповідно до довідки. Виданої ЛКП «Левандівка» від 10.04.2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають 7 осіб: [PERSON] , 1956 р.н., - співвласник, [PERSON] , 1976 р.н. співвласник, син, [PERSON] , 1993 рн.н невістка, [PERSON] , 2011 р.н. внук, [PERSON] , 1962 р.н., - чоловік, [PERSON] , 2015 р.н. внук, [PERSON] , 1984 р.н. співвласник, син /а.с.9/ Згідно довідки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 18.04.2024 року, [PERSON] , 1956 р.н. знаходиться на обліку і амбулаторному лікуванні з 10.02.2004 року по даний час з приводу параноїдна шизофренія, яка пов`язана з хронічним, стійким психічним розладом внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с.10/ Згідно довідки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 31.01.2024 року, [PERSON] , 1984 р.н. знаходиться на обліку і стаціонарному лікуванні з 21.07.2020 року по 21.09.2020 року з приводу тривожно-депресивний розлад /а.с.10/ Відповідно до відомостей трудової книжки [PERSON] 1993 р.н., з квітня 2022 року остання працює у різних ФОП на посадах касира /а.с.11/. Враховуючи обставини справи, відсутність інших спадкоємців першої черги, наявність у позивача об`єктивних обставин, що стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини, враховуючи, що позивач має двох малолітніх дітей, чоловік позивача проходив стаціонарне лікування з приводу тривожно-депресивного розладу, суд приходить до переконання, що позивач не звернулася своєчасно у нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визнає причини пропуску для прийняття спадщини поважними, а тому позов такий, що підлягає задоволенню. Із огляду на те, що представник позивача просить усі судові витрати залишити за позивачем, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову із відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved