Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

18\~червня 2024\~рокуМоторне\~(транспортне)\~страхове бюро\~України (надалі також позивач, МТСБУ) звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України суми витрат сплаченого відшкодування в розмірі 12120 грн 74 коп., суми витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2900 грн 00 коп. та судових витрати у розмірі 3028 грн 00 коп. Суд своєю ухвалою 24 червня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, а також вирішив повідомити відповідача про судове засідання шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення судового засідання (а.с. 27-28). Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог МТСБУзазначало, що 21 січня 2021 року о 10 год 50 хв по вул. Жовтневій, 27, у с. Лелюхівка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , якого постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.02.2021 по справі № 542/88/21 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Транспортний засіб «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , і який отримав пошкодження, на час дорожньо-транспортної пригоди був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Поряд з цим транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з настанням вищевказаної події [PERSON] з метою відшкодування шкоди, відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулась до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування. МТСБУ здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілої в розмірі 12120 грн 74 коп., а також понесло витрати на встановлення розміру відшкодування в розмірі 2900 грн. Отже, МТСБУ повністю виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди та право відшкодування витрат на встановлення розміру збитку. Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 154 встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до відповіді № 657553 від 24.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відомостей на особу - [PERSON] , [INFO] , не знайдено (а.с. 26). Враховуючи те, що отримана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача не дала суду можливості встановити таке зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, суд відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати подальший виклик відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Також, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою направлялися на останню відому адресу фактичного проживання відповідача та повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 31-51). Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 52). 21 серпня 2024 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача у судовому засіданні та з дотриманням розумних строків розгляду справи, за змістом якого позивач, зокрема, просив розглянути справу без його участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 53-55). Відповідач в судове засідання, призначене на 21 серпня 2024 року, не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв, правом подати відзив на позов не скористався. Судова повістка про проведення судового засідання, яка направлялась на адресу фактичного проживання відповідача, повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 31-33). На підставі частини 10 статті 187 ЦПК України, суд здійснив виклик відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України. Оголошення про судове засідання, призначене на 21 серпня 2024 року, було опубліковано на офіційному веб-сайті Судової влади України 26 червня 2024 року (а.с. 30). Отже, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 21 січня 2021 року о 10 год 50 хв по [ADDRESS] керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] , який зупинився на правому узбіччі в попутному напрямку. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року водія автомобіля «Volkswagen\~Passat»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Судове рішення набрало законної сили 19 лютого 2021 року (а.с. 8). Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнала матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням її власності автомобіля «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] . Відповідно до інформації МТСБУ на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 12). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу № АР/8525796 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2020, забезпечений транспортний засіб - «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] (а.с. 11). 15 лютого 2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, звернувшись із заявою про відшкодування шкоди (а.с. 10). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 0204-21 від 02 квітня 2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «ЗАЗ ТF 698К», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 12351 грн 08 коп. (а.с. 16). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] (а.с.13), позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 12120 грн 74 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжною інструкцією № 1029548 від 22 квітня 2021 року (а.с.14). Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] (а.с. 16-зі звороту - 19), послуги якого відповідно до платіжної інструкції № 1029303 від 14 квітня 2021 року оплачені МТСБУ на загальну суму 2900 грн (а.с. 15). Оскільки МТСБУ повністю виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, враховуючи положення п.п. «а» пункту 41.1 статті 41 та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частин 1 та 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, які виникли між відповідачем та позивачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України з відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, регулюються нормами ЦК України та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями частини 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями статей 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, визначено статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Згідно з пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки щодо правозастосування Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм чинного законодавства, суд виходить з наступного. Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, на підставі протоколу огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ ТF 698К», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, отримав механічні пошкодження на суму 12351 грн 08 коп. Позивачем на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування була сплачена сума страхового відшкодування у межах страхової суми у розмірі 12120 грн 74 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 1029548 від 22 квітня 2021 року (а.с. 14). Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди (залучення експерта для встановлення розміру відшкодування) в розмірі 2900 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1029303 від 14 квітня 2021 року (а.с. 15). Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Доказів, які б спростовували викладені обставини, матеріали справи не містять. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Суд погоджується, що у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право зворотної вимоги в розмірі понесених витрат до [PERSON] як до винної в ДТП особи та який на момент ДТП не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Приймаючи до уваги викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 12120 грн 74 коп. та витрати за послуги експерта в розмірі 2900 грн, є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн (а.с. 6). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved