Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

26.07.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, поданою його представником, до ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтувавши тим, що являється спадкоємцем після смерті [INFO] його матері [PERSON] . До складу спадкового майна входить 1/7 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій. В процесі оформлення своїх спадкових прав на вказане майно позивачу, як єдиному спадкоємцю, стало відомо, що 01.09.2021 на все майно [PERSON] державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби накладено арешт у виконавчому провадженні №66656647. Посилається на те, що арешт квартири порушує його права, просить його зняти. Номер запису про обтяження: 43728327, обтяження зареєстровано 01.09.2021 реєстратором: державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Бажан М.О., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30108593 від 01.09.2021. Крім того, у позові зазначено, що на даний час виконавче провадження №66656647 завершене внаслідок смерті боржника. Зазначене підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України від 17.05.2024. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 09.05.2024 інформація про [PERSON] відсутня. Однак, арешт є чинним. Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29.07.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 09.08.2024 до суду надійшов відзив у паперовій формі від відповідача ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», відповідно до якого Товариство просить визнати його неналежним відповідачем та відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуваши тим, що відповідачем є особа, яка порушила, не визнала або оспорила права, своди чи інтереси позивача. Так, 03.03.2021 Автозаводським районним судом міста Кременчука видано судовий наказ №524/1032/21 про стягнення з померлої на користь ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення. Станом на 01.08.2024 заборгованість складає 21013 грн 55 коп. Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження, виконавець за заявою сторони мають право звернутися до суду із заявою про заміну строни її правонаступником. 20.08.2024 до суду надійшов відзив у електронній формі від відповідача ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» аналогічного змісту. 14.08.2024, 21.08.2024, 22.08.2024 до суду від представника позивача надійшли відповіді на відзив, відповідно до яких з доводами відповідача не погоджує та просить суд їх відхилити. Інших документів, а також доказів до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми). Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 25.03.2024 №537/245/24, провадження №2-о/537/32/2024, яке набрало законної сили 07.05.2024, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем. Крюківським районним судом під час розгляду зазначеної справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької адміністрації міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21.07.1993 №1668/1 на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членами її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відомості про співвласників квартири [ADDRESS] вказані також в технічному паспорті. Згідно наданих пояснень у судовому засіданні під час розгляду справи №537/245/24 представником заявника слідує, що у свідоцтві про право власності зазначені членами сім`ї померлої [PERSON] її чоловік [PERSON] , який помер, єдиний син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Бабуся позивача [PERSON] , померла. З метою оформлення спадкових прав, позивач звертався до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Цемаха В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Приватним нотаріусом повідомлено, що 01.09.2021 на нерухоме майно накладено арешт державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні №66656647. Номер запису про обтяження - 43728327, обтяження зареєстровано 01.09.2021 реєстратором - державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Бажан М.О., підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30108593 від 01.09.2021. Позивач, як спадкоємець після смерті матері, має намір розпорядитися належним йому майном шляхом оформлення спадщини, однак через наявність арешту позбавлений такої можливості, як наслідок арешт, накладений на майно, порушує право власності позивача. З метою реалізації своїх прав, позивач звертався до органу державної виконавчої служби, за результатами чого йому повідомлено за вих. №107213 від 07.05.2024 про те, що він не є стороною виконавчого провадження для отримання інформації по виконавчим документам. У випадку заміни сторони виконавчого провадження та сплати існуючої заборгованості за рахунок успадкованого майна буде розглянуто питання про зняття арешту з майна померлої. Однак, згідно доданих матеріалів до позовної заяви слідує, що виконавче провадження №66656647 завершене внаслідок смерті боржника, а інформація у Єдиному реєстрі боржників про боржника [PERSON] відсутня (витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України від 17.05.2024, інформація з Єдиного реєстру боржників від 09.05.2024). 13.07.2022 Верховний Суд у постанові №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника, як обмежувального заходу, не повинно призводити до порушення ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначене свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Ст.10 Загальної декларації прав людини встановлено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Ст.41 Конституції України\~ встановлено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника визазначені ч.4\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.5 ст. 59 якого\~в усіх випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: - на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченомурозділом\~VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного); - особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. В п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У зв`язку із зазначеним клопотання відповідача про визнання його неналежним відповідачем по справі, задоволенню не підлягає. Як встановлено судом, вжиті заходи забезпечення виконання рішення у виді арешту на майно, вжиті правомірно у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань померлою [PERSON] , натомість на даний час відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення, які є тимчасовими. Арешт на майно позивача порушує його право власності, оскільки останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Зважаючи на те, що відкриті виконавчі провадження відсутні, питання про зняття арешту з вищевказаного майна не вирішено державним виконавцем самостійно, продовження арешту на майно порушує права спадкоємця на належне оформлення його спадкових прав, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу щодо залишення за ним понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи (судового збору), які ним сплачено під час подання позовної заяви. Інших клопотань сторін щодо відшкодування, понесених ними витрат, до суду не надходило.

Outcome: approved