Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

20 червня 2024 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості за спожиту електричну енергію. Позов обґрунтований тим, що на підставі особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , відповідач споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків. Розрахунки населенню за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Однак, відповідач в порушення зазначених норм та умов Договору не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2389,35 гривень з причин несплати виставлених рахунків за період з 01.04.2018 по 01.01.2019, спожито 3200 кВт. год., з яких сплачено 2284,65 гривень. Борг за спожиту електричну енергію становить 2389,35 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору. 25.06.2024 ухвалою судді відкрито провадження справі та призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до статті 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 16.11.2007 та відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 46 виданого 15.01.2024 спадкоємцем вищезазначеної квартири є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 15.01.2004 № 361884661. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312. Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Однак, споживач в порушення зазначених умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконав свої обов`язки належним чином, не здійснив оплату використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. Споживачем за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 спожито 3200 кВт. год., вартістю 4674 грн. 00 коп. За вищевказаний період споживачем здійснена оплата за використану електричну енергію у розмірі 2284,65 гривень. Борг за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 2389,35 гривень. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частини 1 статті 608 ЦК зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею за законом споживача [PERSON] , який помер [INFO] , а тому вона є належним відповідачем у цій справі. Відповідачем не спростований вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обов`язок передбачений статтями 12, 13 ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами по справі, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2389,35 гривень. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: approved