Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в собі адвоката Павчука С.І., звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 87,70 кв.м., житловою площею 51,00 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавиці. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.05.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувано докази. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.07.2024 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. Позивач та його представник адвокат Павчук С.І. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області вчинено актовий запис №20 від 12.02.2021 року (а.с.11). За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218, 1233 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкування здійснюється за заповітом або за законом; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Амбросійчук Т.М. 19.03.2020 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: зокрема, належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] заповів своїй дружині [PERSON] , [INFO] (а.с.17) і вказаний заповіт є чинний. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою у строк, визначений ст.1270 ЦК України (а.с.62). Крім того, на виконання ч.1 ст.1297 ЦК України [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] .. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2021 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейною Г.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлого (а.с.24). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2023 року (а.с.25). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на домоволодіння [ADDRESS] , яке успадкувала за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , однак правовстановлюючий документ на нього за життя не отримала. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Амбросійчук Т.М. 13.10.2021 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с.27) і вказаний заповіт є чинний. 15.11.2023 року спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою у строк, визначений ст.1270 ЦК України. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2024 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлої (а.с.38-39). З матеріалів справи, право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстроване. Дане господарство рахується за померлим [PERSON] (а.с.40). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 14.06.2021 року КП Кадубовецької сільської ради Заставнівське бюро технічної інвентаризації, домоволодіння [ADDRESS] побудовано в 1982 році. Домоволодіння складається з житлового будинку під літ.А (1982) загальною площею 87,70 м.кв., житловою 51,00 м.кв., сараю під літ. «Б», «В», літньої кухні під літ. «Г», підвалу під літ. «Г-пд», ганку під літ. «А-а», входу до підвалів під літ. «Г-вх.пд», ями вигрібної І, хвіртки-воріт під №1, огорожі під №2, колонки під №3, та його вартість складає 331819,00 грн (а.с.16). Також, згідно погосподарських книг, [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 43-45). Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння [ADDRESS] побудоване [PERSON] відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. Враховуючи викладене, встановлено, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а після його смерті [INFO] права на домоволодіння перейшли до його спадкоємиці за заповітом [PERSON] .. За життя [PERSON] набула права на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , шляхом прийняття спадщини, але належним чином не оформила право власності на домоволодіння, правовстановлюючий документ не отримала. У зв`язку з цим, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та таким що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавиці [PERSON] , померлої [INFO] , позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через органи нотаріату. А тому, за обставин, що до спадкоємця [PERSON] перейшли справа спадкодавиці [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] і останній не може реалізувати спадкові права в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved