Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Зінченко М.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом про стягнення з відповідача аліментів та коштів на утримання дружини. В обґрунтування позову зазначив, що 29.03.2022 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 85. \~ \~ \~ \~Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні з травня 2024 року, з моменту припинення шлюбних відносин. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати їй належну матеріальну допомогу на її утримання та утримання спільної дитини. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому самостійно не має можливості утримувати дитину та себе. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу від 13.06.2024 року справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. Ухвалою судді від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. Відповідачем в свою чергу надано відзив, за змістом якого він частково визнає заявлені вимоги, просить зменшити розмір коштів на утримання дружини з 1/6 частини на 1/8 частину, оскільки вона отримує щомісячний дохід у розмірі 5000 гривень, як внутрішньо переміщена особа, вважає обґрунтованим такий розмір аліментів на її утримання. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на підставі наданих доказів встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півженно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 428 (а.с. 16). Позивачка є внутрішньо переміщеною особою та отримує допомогу на себе та на дитину щомісячно у розмірі 5000 грн. (а.с. 31), а також отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 30). У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 77 СК України передбачені способи надання утримання одному з подружжя, зокрема, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі та сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини в силу ст. 80 СК України суд враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним буде стягнення коштів на утримання дружини в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, з урахування його майнового стану, так і потребі позивачки з урахування отримання нею щомісячних виплат. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів, а також інтересів осіб, відповідальність перед якими прямо встановлена законом (непрацездатні батьки, на участь в організації життєдіяльності яких посилається відповідач, інші діти). Всебічно перевіривши істотні для вирішення спору обставини, суд доходить переконання, що встановлений розмір коштів на утримання дитини у розмірі 1/4 від доходу відповідача буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача та і майновому стану позивача. Судовий збір, від сплати якого за законом звільнено позивача, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідача у доход держави.

Outcome: partial