Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2024 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення дитиною навчання 15.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Аргументує свої вимоги тим, що вона 12 грудня 2012 року розірвала шлюб з відповідачем, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Прилуцькому технічному фаховому коледжі м.Прилуки на денній формі навчання. У зв`язку з навчанням сина потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина. Тому вона звернулася з даним позовом до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 04 червня 2024 року призначено справу до розгляду на 09 год 00 хв 09 серпня 2024 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 08 год 30 хв 20 серпня 2024. ІІІ. Позиції сторін. Позивач в\~судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.8) Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22 листопада 2017, [PERSON] одружився з [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « [PERSON] »(а.с.23) Згідно з довідки №197 від 24.04.2024 року виданої Прилуцьким технічним фаховим коледжем, [PERSON] навчається на 3 курсі групи А за спеціальністю Електроенергетика, електротехніка, електромеханіка на денній формі навчання Прилуцького технічного фахового коледжу, термін навчання з 01.09.2021 по 15.06.2025(а.с.11). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення ними 23-річного віку, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. У разі настання відповідних обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідач працездатного віку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягнувши на користь позивача з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення\~сином навчання\~-\~15 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. \~ VI. Судові витрати. \~\~\~Згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~\~\~Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~Враховуючи,\~що позовні\~вимоги обґрунтовані\~і підлягають\~задоволенню судовий\~збір у\~розмірі 1211 (одна\~тисяча двісті\~одинадцять)\~грн 20\~коп підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved