Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

14.05.2024 [PERSON] звернувся до [PERSON] із позовом про припинення стягнення аліментів. Ухвалою судді від 31.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27.06.2024 за клопотанням позивача витребувано докази, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацію у вигляді довідки чи іншого документа про отримання [PERSON] пенсії по інвалідності або інший вид пенсії/соціальної допомоги із зазначенням виду пенсії/допомоги, розміру пенсії/соціальної допомоги (помісячно, з урахуванням усіх можливих надбавок та виплат) за період з 03.12.2019 по теперішній час; про працевлаштування [PERSON] із зазначенням адреси і місця працевлаштування та розміру її заробітної за період з 03.12.2019р. по теперішній час; витребувано від\~Державної податкової\~служби України інформацію у вигляді довідки чи іншого документа: про отримання [PERSON] , пенсії по інвалідності або соціальної допомоги або іншого виду доходу за період з 03.12.2019 по теперішній час, розмір доходів (помісячно) за період з 03.12.2019р. по теперішній час; про працевлаштування [PERSON] , із зазначенням адреси і назви місця працевлаштування, розміру заробітної за період з 03.12.2019р. по теперішній час; витребувано від Міністерства юстиції України інформацію про перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] у період з 28.08.2014р. по теперішній час (дата укладення шлюбу). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він з 31.07.2010 перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.08.2014 у справі № 263/7747/14-ц шлюб між ними розірвано. Судом у рішенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.08.2014 встановлено, що сторони з жовтня 2012 року не проживали разом. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.12.2014 у справі № 263/8240/14-ц, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.02.2015 залишено без змін, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання непрацездатної дружини, зокрема: - на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2014, до досягнення дитиною повнолітнього віку. - на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.08.2014, на весь період встановлення інвалідності, а саме до 26.11.2015, а у разі продовження інвалідності, на період її продовження. На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.12.2014 у справі № 263/8240/14-ц, [PERSON] з 13.08.2014 по теперішній час сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та аліменти на утримання непрацездатної колишньої дружини [PERSON] . Позивач 03.03.2022 уклав шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Дружина [PERSON] знаходиться на повному його утриманні, доглядає доньку, не працює та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації і отримує лише допомогу при народженні дитини. Крім того, на його утриманні перебуває мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та особою похилого віку. Також [PERSON] вказав, що з огляду на те, що його сімейний і матеріальний стан змінився, а [PERSON] перестала потребувати матеріальної допомоги звернувся до суду з позовом про припинення стягнення з нього на користь колишньої дружини аліментів на її утримання. На підставі викладеного, просить припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, присуджених рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя по справі №\~263/8240/14-ц від 11.12.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.02.2015. Представник позивача - адвокат Перевощикова Т.М. (діє на підставі ордера серії АЕ № 1292850 від 07.06.2024) надала 30.08.2024 до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с. 107 109). Відповідач - [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», оскільки відповідач зареєстрована у м. Маріуполі. Відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 19.08.2022 № 105.006-1029-22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, проведення воєнних дій на території України, та згідно статті 20 Закону України «Про поштовий зв`язок» в умовах надзвичайного чи воєнного стану за рішенням уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі зв`язку, відповідно до Закону, надання послуг поштового зв`язку припинено, а мережа поштового зв`язку скорочена. У зв`язку з підвищенням ризику виникнення загрози життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку, блокуванням шляхів проїзду до Донецької області незаконними озброєними угрупуваннями, поштові відправлення до м. Маріуполя Донецької області тимчасово не приймаються (а.с. 47, 50, 69). Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, а також не скористалась правом надання відзиву на позов. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 31.07.2010 між [PERSON] в [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.06.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 18). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі №\~263/7747/14-ц від 28.08.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 38). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі №\~263/7747/14-ц від 28.08.2014 встановлено, що сторони з жовтня 2012 року не проживали разом. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі № 263/8240/14-ц від 11.12.2014 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання непрацездатної дружини на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2014, до досягнення дитиною повнолітнього віку. на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.08.2014, на весь період встановлення інвалідності, а саме до 26.11.2015, а у разі продовження інвалідності, на період її продовження (а.с. 14). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04.02.2015 рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11.12.2014 залишено без змін (а.с. 15 17). Позивач 03.03.2022 уклав шлюб з [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) у Кобеляцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 21). У [PERSON] і [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , про що 19.07.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис № 92 (а.с. 19). Дружина [PERSON] доглядає доньку, не працює та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації і отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с. 32). Крім того, позивач має матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером, особою похилого віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 5\~014,94 грн. (а.с. 20, 33, 39). Позивач з 11.01.2021 працює в ТОВ «Фінансова компанія Актівітіс» та сплачує з заробітної плати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання непрацездатної дружини (а.с. 31). 07.08.2024 Державна податкова\~служба України на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2024, справа № 201/5437/24, надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів за період 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2024 року. З зазначених відомостей видно, що [PERSON] , окрім аліментів, отримує з вересня 2023 року регулярні виплати від Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у розмірі 6000,00 грн. щомісячно (а.с. 97 98). 23.07.2024 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання доручення Міністерства юстиції України за результатами розгляду ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2024, справа №\~201/5437/24, щодо перевірки наявності актових записі цивільного стану про шлюб відносно [PERSON] , повідомив, що за результатами проведеної перевірки по первинній реєстрації та по поновленим актовим записам, складеним органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, а також за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про шлюб з 28.08.2014 по теперішній час відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с. 70). 29.07.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання ухвали про витребування доказів, надало розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії [PERSON] за період з 01.12.2019 по 31.07.2024. З зазначеного розрахунку встановлено, що з березня 2024 року, станом на липень 2024 року, розмір фактично виплаченої пенсії [PERSON] на місяць складає 7\~518,98\~грн, а всього за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 [PERSON] отримано 322\~489,35 грн. (а.с. 90 91). Відповідно до ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й припинення права на особисте утримання. Як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку зі змінами сімейного та матеріального стану сторін, відповідачка перестала потребувати матеріальної допомоги позивача, останній, у свою чергу, неспроможний надавати матеріальну допомогу колишній дружині. Відповідно до ч. 3 ст. 82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. З системного аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини, слідує, що право на отримання аліментів має дружина якщо її доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму встановленого законом. Таким чином, законодавець установив умови, за яких виникає право на утримання після розірвання шлюбу: настання непрацездатності у дружини (чоловіка) до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу; особа повинна потребувати матеріальної допомоги; колишній чоловік, дружина може надавати таку допомогу. Аналіз ст. 75 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Прожитковий мінімум це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності (Закон України «Про прожитковий мінімум»). Статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна. Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань. Так, згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет Україна на 2024 рік», установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність - 2361 гривня. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. У правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.04.2016 (у справі № 6-3066 ЦС 15) зазначено, що коли особа отримує пенсію по інвалідності, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 11.10.2018 по справі № 161/16931/16-ц та у постанові від 27.12.2018 по справі №\~165/1728/17, провадження № 61-3163св18. Як встановлено судом на підставі матеріалів справи [PERSON] з березня 2024 отримує пенсію у розмірі 7518,98\~грн на місяць та виплати від Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради у розмірі 6000,00 грн, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб які втратили працездатність, а тому не може вважатись особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні ч. 4 ст. 75 СК України та ч. 2 ст. 76 СК України. Тобто [PERSON] не є особою, яка потребує матеріальної допомоги та забезпечена прожитковим мінімумом, а тому право на утримання одним з подружжя не має. З огляду на те, що сімейний та матеріальний стан сторін змінився, позивач неспроможний надавати матеріальну допомогу, а відповідач, перестала потребувати матеріальної допомоги, суд вважає, що позов про припинення стягнення аліментів на користь дружини на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, присуджених за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя по справі № 263/8240/14-ц від 11.12.2014 підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати у розмірі 1211,20\~грн., сплата яких підтверджена квитанцією, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 13). На підставі викладеного,

Outcome: approved