Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач), інтереси якої представляє адвокат Васильєв Павло Сергійович, звернулася в суд з даним позовом, який мотивовано тим, що 05.09.07 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (кредитор) та [PERSON] (боржником) було укладено кредитний договір №1464 (далі - Кредитний договір). 07.12.07 між кредитором (іпотекодержатель) та позивачем як майновим поручителем (іпотекодавцем), яка є дружиною боржника, укладено договір іпотеки №1464 (далі - Договір іпотеки) на забезпечення Кредитного договору. Предметом договору іпотеки є незавершене будівництво готовністю 90 %, загальною площею 204,69 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Об`єкт). 17.12.12 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до чого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло усі права та вимоги по відступленим кредитним договорам, включно сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. 17.02.16 відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі виконавчого напису нотаріуса від 07.12.14, за яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер: 2123656200:09:002:0011 (з розташуванням на ній об`єктом незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90% і має загальну площу 204,69 кв.м), що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину промпродтоварів), що належить позивачу. У межах виконавчого провадження призначені прилюдні торги (аукціон) щодо продажу Об`єкта. Зі слів позивачки, про ВП вона нічого не знала, не отримувала постанов про відкриття, інших постанов, повідомлень та інше. 24-26.10.16 державним підприємством "СЕТАМ" були організовані та проведені електронні торги з продажу Об`єкта, переможцем яких стало ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти". 21.12.16 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" набуло право власності на Об`єкт. 03.12.18 рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області, яке 12.02.20 залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду, по справі 305/598/18 за позовом [PERSON] до ТОВ "Кредитні ініціативи", третя особа: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Рахівський РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, раніше зазначений виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. 12.12.23 між ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" як продавцем та ТОВ "Кредитні ініціативи" як покупцем, укладено договір купівлі - продажу Об`єкта. 12.01.24 між ТОВ "Кредитні ініціативи" як продавцем та [PERSON] як покупцем, укладено договір купівлі - продажу Об`єкта. На початку лютого [PERSON] з`явився за адресою Об`єкта і повідомив позивача про те, що він є новим власником. 08.02.24 для перевірки інформації щодо втрати права власності, позивачка отримала на Об`єкт інформаційну довідку №365100127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна. Отже, лише з отриманням наведеної довідки, позивачка довідалась про проведення торгів та подальші укладені договори купівлі - продажу майна, тому позивачка фактично не могла раніше подати позов. А з такими протиправними переходами права власності позивач не погоджується та вважає перехід протиправним, згідно з чим подає позов. У зв`язку з неінформуванням позивача про ВП [NUMBER], остання була позбавлена можливості реалізувати свої права боржника за ВП, а саме ознайомлюватися з матеріалами ВП, мати доступ до автоматизованої системи ВП, мати право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, і т.п., про що говорить ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач не був повідомлений ні про дату проведення оцінки майна у рамках ВП, ні про результати такої оцінки. А під час оцінки Об`єкта суб`єктом оцінювання допущено помилки, а саме не дотримано п. 50 постанови КМУ від 10.09.03 N1440 (далі - Постанова), оскільки проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: - ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; - визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки. У даному випадку, суб`єкт оцінки не був у середині Об`єкта та не заходив до кімнат, тому він взагалі не ознайомився з об`єктом і не міг визначити його вартість. Отже, оцінка проведена з порушеннями наведеного Порядку, що вплинуло на значне заниження вартості об`єкта оцінки та реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість. При купівлі 12.12.23 майна ТОВ "Кредитні ініціативи" (відповідач по справі 305/598/18) як покупцю та 12.12.23 як продавцю, було достеменно відомо про скасування виконавчого напису у судовому порядку. Вказані дії ТОВ "Кредитні ініціативи" при укладанні договорів купівлі - продажу свідчить про недобросовісну поведінку, оскільки ТОВ "Кредитні ініціативи" знало, що фактом скасування напису відпала правова підстава для позбавлення позивача права власності на Об`єкт. Саме такі висновки викладені у постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 328, 330, 388, 387, 388 Цивільного кодексу України, вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про витребування із незаконного володіння [PERSON] спірного майна. Тому заявляється тільки вимога про витребування майна. Позивач очікує понести судові витрати у розмірі витрат на юридичну допомогу адвоката Васильєва П.С., відповідно до чого у подальшому буде надано відповідне клопотання про понесені адвокатські витрати з розрахунком. З огляду на викладене просить витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво готовністю 90%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 204,69 кв.м, Рахівський район, Закарпатська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1126465621236). Ухвалою Рахівського районного суду від 25.03.2024 було відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні та запропоновано Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Представник Відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" - адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович 09.04.2024 подав відзив на позов, де зазначив, що з твердженнями позивачки, які викладені у позовній заяві, погодитись не можна у зв`язку з таким. По-перше, у відповідача існують обґрунтовані сумніви стосовно того, що виконавче провадження [NUMBER] відкрито саме на підставі виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому був оспорений та скасований в судовому порядку [PERSON] . Дані сумніви виникають через те, що згідно з рішенням, яке наявне в ЄДРСР у справі № 305/598/18 оскаржуваним виконавчим написом №7826, запропоновано звернути стягнення (прим.: в першу чергу) на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер: 2123656200:09:002:0011 (розташуванням на ній об`єктом незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90% і має загальну площу 204,69 кв.м), що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину промпродтоварів), що належить [PERSON] . Поряд з цим, на торги виставлено було саме об`єкт незавершеного будівництва, а не земельну ділянку, як то вказано у виконавчому написі. Примітно, що земельна ділянка взагалі не була предметом електронних торгів і на такі не виставлялась. Саме позивач стверджує що електронні торги відбулись в рамках виконавчого провадження яке відкрито, ніби то, на підставі скасованого виконавчого напису, поряд з цим, вбачаються суттєві розбіжності між юридично значущими фактами, які спростовують позицію позивача, а тому відповідно до статті 12 та 81 ЦПК України, саме позивач має доводити той факт, що спірне майно було реалізовано на підставі скасованого судом виконавчого напису нотаріуса. Зауважує, що однієї цієї підстави достатньо для відмови в задоволенні позовних вимог. Поряд з цим, якщо навіть допустити що доводи позивача є правдивими, то необхідно звернути увагу на хронологію подій які відбувались між майже усіма учасниками справи (прим.: [PERSON] до справи не залучений позивачем): 08.09.2011 рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №1464 від 5 вересня 2007 року, в загальній сумі 599381,49 гривні. 07.12.2014 року виданий оспорюваний позивачкою виконавчий напис. 17.02.2016 відкрито виконавче провадження [NUMBER]. 24-26.10.2016 року проведені електронні торги. (прим.: у яких, зі слів [PERSON] та [PERSON] , приймала участь їх спільна донька. Це стало відомо працівникам ТОВ «Кредитні ініціативи» під час проведення переговірної процедури з [PERSON] та [PERSON] у 2016 році. З метою встановлення та з`ясування даного факту відповідачем направлено до ДП «Сетам» відповідний адвокатський запит. У відповідь на запит ДП «Сетам» зазначило, що дані відомості розголошенню не підлягають. Ці обставини впливають також на строк позовної давності, які можуть бути застосовані судом. 01.11.2016 ТОВ "Кредитні ініціативи" зарахувало в рахунок погашення заборгованості [PERSON] 399331,58 гривні, які отримані від реалізації нерухомого майна (дані обставини встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі №305/1233/21, які визнані [PERSON] , та ним не оскаржувались). У період до 11.04.2018 року (прим.: ознайомлення передувало подачі позову у справі №305/598/18) позивачка ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження [NUMBER] (прим.: внаслідок чого, поза розумним сумнівом, їй стало відомо про проведення електронних торгів). 11.04.2018 року Позивачка (прим.: не вчиняє жодних дій по захисту своїх інтересів стосовно оспорювання проведених електронних торгів чи направлених на оскарження дій виконавчої служби) подає до суду позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 13.07.2021 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення коштів, що передбачені статтею 625 ЦК України. Сума коштів, що підлягала стягненню за статтею 625 ЦК України нараховувалась на суму залишку після зарахування 399331,58 гривні, тобто на суму 43 756,06 гривні. 12.12.2023 року право власності на спірне майно на підставі договору купівлі-продажу переходить від переможця аукціону ТОВ «Компанія з управління будівельними активами «Будівельні проекти» до ТОВ «Кредитні ініціативи». На початку 2024 року право власності перейшло до [PERSON] . Описана хронологія взаємовідносин усіх сторін дає підстави вважати що Позивачка та її чоловік - [PERSON] , були обізнані як про наявність виконавчого провадження [NUMBER], так і про факт проведення у жовтні 2016 року електронного аукціону, факт зарахування коштів отриманих від реалізації нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , яка встановлена рішенням суду у 2011 році. Така поведінка [PERSON] та [PERSON] є суперечливою та недобросовісною в розумінні висновків, які викладені у постанові Верховного суду від №521/17654/15-ц від 16.01.2019 року. Позов про витребування майна, яке реалізовано в межах процедури електронних торгів, що мало наслідком зарахування боржнику грошових коштів, які отримані від такої реалізації, є нічим іншим ніж зловживання правом на шкоду кредитору. Позов про витребування майна не відповідає меті справедливого судочинства, оскільки направлений суто на заподіяння майнової шкоди первинному кредитору, який зарахував кошти отримані від такої реалізації в рахунок погашення боргу [PERSON] . ТОВ «Кредитні ініціативи» правомірно розраховувало на добросовісну поведінку боржника зарахувавши суму коштів отриману від реалізації майна в рахунок погашення заборгованості та не здійснювали нарахування платежів, що передбачені статтею 625 ЦК України на цю суму, а тільки на залишок несплаченої боржником заборгованості. Вважає, що у сім`я Агопшуків, достеменно знаючи про виконавче провадження та про процедуру електронних торгів, мали можливість скористатись різними способами захисту своїх прав: визнання електронних торгів недійсними, оскарження висновку про оцінку майна, оскарження дій виконавця тощо, однак не скористались такими. Поряд з цим, зарахування коштів отриманих від реалізації майна в рахунок погашення заборгованості [PERSON] останній не оскаржував, а навпаки погодився з таким і посилався на такий під час розгляду справи №305/1233/21, що дає підстави вважати, що [PERSON] визнав правомірність проведення електронних торгів. Таким чином, позиваючись до суду з даним позовом Позивач переслідує не мету захисту своїх прав, а мету повторно отримати право власності на реалізоване майно, при тому, що борг від реалізації майна було зменшено і на нього у період з 2016 року не нараховуються суми, на які має право кредитор в розумінні статті 625 ЦК України. Це фактично ставить кредитора в завідомо невигідне становище. Позивач не заявляє вимоги про проведення двосторонньої реституції, що є доволі суперечливою поведінкою позивача. На переконання відповідача, такі умисні дії позивача необхідно оцінити як недобросовісні, спрямовані на порушення права кредитора стосовно задоволення його вимог, що свідчить про наявність обставин, визначених частиною другою статті 13 ЦК України. В даному випадку слід виходити з того, що неправомірна мета та недобросовісна поведінка позбавляють сторону права посилатися на такі обставини, як на підставу та умови надання захисту судом. Також до даних взаємовідносин слід застосувати загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керуватись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». З урахуванням викладеного, вважає за необхідне та доцільне просити суд застосувати положення частини третьої статті 16 ЦК України та відмовити Позивачу у захисті цивільного права та інтересу, яким особа зловживає, у разі якщо суд дійде висновку про те, що спірне майно реалізовано в рамках виконавчого провадження, яке відкрито на підставі скасованого виконавчого напису нотаріуса. З огляду на те, що [PERSON] тривалий час (із лютого 2016 року) після відкриття виконавчого провадження не вживала жодних юридично значимих дій, направлених на захист своїх прав, а до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, звернулася у квітні 2018 року, лише після проведення третіх електронних торгів, такі дії не є добросовісними та порушують права набувача майна, який правомірно покладався на те, що прилюдні торги у межах виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів. У позовній заяві [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зазначає, що ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження через представника (події 2018 року). Зауважує, що станом на 2018 рік матеріали ВП вже містили відомості про проведення електронних торгів, оскільки такі відбулись 2 роки перед цим. Виходячи з цього факту слід дійти висновку, що [PERSON] дізналась про факт проведення електронних торгів напочатку 2018 року. Станом на 2018 рік власником майна було ТОВ Компанія з управління будівельними активами «Будівельні проекти». У разі, якщо б [PERSON] не зволікала з реалізацією своїх прав, то вона мала можливість оскаржити електронні торги та/або оскаржити до суду ті чи інші дії виконавця. Зауважує, що у 2018 році, в момент коли власником майна являвся саме переможець торгів - ТОВ «Компанія з управління будівельними активами «Будівельні проекти», належним способом захисту [PERSON] було саме визнання недійсними електронних торгів. Поряд з цим, коли право власності вже неодноразово перейшло до добросовісних набувачів, [PERSON] подала до суду позов про витребування майна, так як у разі переходу права власності на майно до третіх осіб належним єдиним способом захисту є саме такий позов. Своїми пасивними діями [PERSON] порушує права не тільки ТОВ «Компанія з управління будівельними активами «Будівельні проекти», а і ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON] , які в розумінні висновків Великої Палати Верховного суду у справі №233/4365/18 від 4 липня 2023 року є добросовісними набувачами. Означена вище постанова ВП ВС містить висновки за якими якщо нерухоме майно придбаває добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, вона може покладатися на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень і відсутності даних про те, що набувач майна знав або міг знати про існування таких прав чи обтяжень, цей набувач, добросовісно покладаючись на відомості зазначеного реєстру, набуває відповідне право на нерухоме майно, вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Добросовісна поведінка набувачів майна підтверджується тим, що з моменту реєстрації права власності на нерухомість за переможцем торгів - грудень 2016 року, та до моменту першого переходу права власності на спірне майно - грудень 2023 року пройшло 7 років, сім`я Агопшуків не вчиняла жодних дій щодо оспорювання торгів чи права власності переможця, а сторони правочинів щодо купівлі-продажу майна правомірно покладались на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тим паче що першочерговий власник володів майном протягом 7 років, що усувало сумніви в незаконності такого права власності. Інші доводи позивача не заслуговують на увагу, оскільки не можуть бути підставою для задоволення позову та не можуть оцінюватись судом в рамках даного спору. Враховуючи вищевикладені доводи вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На виконання вимог ЦПК України повідомив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які планує понести у зв`язку з розглядом справи Відповідач, складається з витрат на правничу допомогу з розрахунку 2000 гривень за 1 годину роботи адвоката. Оскільки прогнозувати затрачений в майбутньому час адвоката на надання правової допомоги позивачу не надається можливим, а тому виходячи зі складності справи вважає що орієнтовний об`єм зайнятості адвоката складатиме 20 годин, що становитиме 40 000 гривень. Детальний розрахунок витрат на правову правничу допомогу буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат становить 80 000 гривень. При дослідженні відзиву на позов Рахівського відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції встановлено, що такий поданий 23.04.2024 й у ньому порушено питання про поновлення строку для подання відзиву, у зв`язку з тим, що виконавче провадження, в межах якого поданий даний позов, завершене 27.05.2020 й було передане до архіву служби, тому у зв`язку з необхідністю пошуку цього виконавчого провадження й недостатністю для цього встановленого 15 денного строку, було пропущено строк для подання відзиву. Представник позивача не заперечував проти поновлення строку на подання відзиву. Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Оцінивши причини пропуску процесуального строку, а також того, що відзив подано із незначним пропущенням строку, суд протокольною ухвалою поновив строк на подання відзиву та долучив відзив до матеріалів справи. Відповідач Рахівський відділ державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в особі начальника [PERSON] у відзиві вказує, що ознайомившись із позовом, вважають такий необґрунтованим, вимоги позову безпідставними через відсутність належних доказів, необґрунтованість аргументів та доводів, не відповідності фактичним обставинам. Постанова про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 17.02.2016 вручена боржнику (позивачу) 20.02.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №9060001811130; висновок про вартість арештованого майна - об`єкта незавершеного будівництва, ступінь готовності якого 90 %, розташованого на земельній ділянці в [ADDRESS] - надісланий листом відділу за №06-47/4017 від 15.06.2016 вручений боржнику (позивачу), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №9060001893438; висновок про вартість арештованого майна - земельна ділянка, кадастровий №2123656200:09:002:0011 розташована в [ADDRESS] - надісланий листом відділу за №013.8-40/3333 від 27.03.2018 вручений боржнику (позивачу), про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №9060002630597; позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та за наслідками розгляду цього позову судове рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.12.2018 по справі №305/598/18 містить інформацію про, те що позивачу відомо про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] (крім того, у справі судом вирішувалося питання зупинення стягнення за виконавчим документом у виконавчому провадженні); - письмові заяви [PERSON] та її представника адвоката Мандзюка І. В. у виконавчому провадженні про надання копії виконавчого документа, про зняття арешту з майна). Отже, доводи позивача про необізнаність з виконавчим провадженням [NUMBER] та викладені з цього приводу обставини не відповідають фактичним обставинам. Відповідно, не заслуговують на увагу доводи позивача (представника) щодо неможливості звернення до суду для захисту свого права, яке вона вважає порушеним, своєчасно, у межах строків, встановленим законом. Таким чином, позивачем, в інтересах якого діє адвокат Васильєв П.С., пропущено строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, не наведено поважних причин пропуску строків, не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На заперечення доводів позивача (представника) щодо неправомірності звернення стягнення державним виконавцем та реалізації через СЕТАМ об`єкта незавершеного будівництва без земельної ділянки, повідомляє, що до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон) в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII реалізації земельних ділянок у виконавчому провадженні не здійснювалася, оскільки відповідно до ст. 135 Земельного кодексу України продаж земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, передача їх у користування, продаж прав емфітевзису, суперфіцію на них, крім випадку, визначеного пунктом "в" цієї частини, можуть здійснюватися на земельних торгах виключно з ініціативи власників земельних ділянок. Зазначеним Законом, який набрав чинності 05.10.2016 внесено зміни у Земельному кодексі України: а) у статті 135: абзац п`ятий частини другої викласти в такій редакції: "Звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем у виконавчому провадженні [NUMBER] звернуто стягнення на об`єкт незавершеного будівництво готовністю 90 %, за адресою [ADDRESS] , майнові права на який зареєстровано за боржником (позивачем) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до набрання цими змінами чинності, тобто до 05.10.2016. Це майно (майнові права) є предметом іпотеки (частиною загальної іпотеки за договором) та 25.07.2016 передано на реалізацію до ДП «Сетам». Відповідно до частин 7, 8 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону: - 7. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. 8. Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом. Отже, реалізація предмету іпотеки - об`єкта незавершеного будівництва готовністю 90 %, за адресою [ADDRESS] , проведена з дотриманням встановленого Законом та іншими нормативним актами порядку. Звертає увагу, що проти реалізації предмета іпотеки - об`єкта незавершеного будівництва готовністю 90 %, за адресою [ADDRESS] , б/н стягувач (іпотекодержатель) чи інші учасники виконавчого провадження не заперечували. Позивач (представник), в обґрунтування доводів, про порушення проведення опису «Об`єкта», фактично посилається на недотримання чи порушення порядку проведення оцінки майна, здійсненої оцінювачем (експертом), зокрема п. 50 постанови КМУ від 10.09.03 №1440 (очевидно мається на увазі постанови, якою затверджений НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ N1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав"). На думку позивача (представника) суб`єкт оцінки майна (оцінювач), - «не був усередині та не заходив до кімнат, тому він взагалі не ознайомився з об`єктом, і не міг визначити його вартість». Однак, ці доводи (думка) позивача спростовуються самим Звітом про оцінку майна (Звіт оцінювача) незавершеного будівництва готовністю 90 %, за адресою [ADDRESS] від 02.06.2016, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ПП «Алекс-Хуст», в особі директора [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності видане ФДМ№291/16 від 11.04.2016) та залученого державним виконавцем, на підставі постанови про призначення експерта від 21.04.2016 у виконавчому провадженні [NUMBER]. Як зазначено у Звіті - оцінювач безпосередньо провів особистий огляд об`єкта оцінки (аркуш №4 Звіту), що підтверджено фотофіксацією. Поряд з цим позивач [PERSON] (боржник), належним чином повідомлена про проведення оцінки арештованого майна, дії (бездіяльність) державного виконавця пов`язані з оцінкою майна та саму оцінку не оскаржувала. Отже, доводи позову з цього приводу є неогрунтованими. Вважає необгрунтованими також інші доводи позову, зокрема щодо визнання електронних торгів недійсними, недобросовісної поведінки сторін при відчуженні Об`єкта, нормативного обгрунтування та процесуальні питання, оскільки наведені аргументи є не переконливими, посилання на порушення норм закону є недостатніми, а окремих вимог взагалі не містяться у позові. Наведені у позові правові висновки Верховного Суду та посилання на рішення вищих інстанцій у подібних судових справах, не повною мірою відповідають фактичним обставинам цієї справи та предмету позову. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Ухвалою суду від 23.04.2024 було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Після закриття підготовчого провадження представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерковець Ю.С. подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення Закарпатським апеляційним судом та набранням рішенням законної сили у справі 305/598/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти", але суд протокольною ухвалою відмовив у зупиненні провадження у даній справі, оскільки на стадії судового розгляду зупинення провадження із зазначеної підстави не допускається, відповідно до ч. 3 ст. 210 ЦПК України. Представник позивачки - адвокат Васильєв П.С. позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача - Рахівського відділу ДВС у Рахівському районі в судове засідання не з`явився, 16.06.2024 через систему "Електронний суд" надав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Представник ТОВ "Кредитні ініціативи" Білоцерковець Ю.С. позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пізніше в ході розгляду справи з представником ТОВ "Кредитні ініціативи" в режимі відеоконференції було втрачено зв`язок, але це не позбавляло суд розглядати справу без його участі, оскільки такі ризики повинні були бути ним враховані при поданні заяви про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку. Судова кореспонденція, що направлялася Відповідачу [PERSON] за місцем знаходження майна у [ADDRESS] , була повернута до суду без вручення, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Оскільки місце проживання [PERSON] не відоме, тому суд повідомляв його про відкриття провадження у справі, а також про час, місце та розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, отже він відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" та Державне підприємство "СЕТАМ" про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні в системі "Електронний суд", про їх представник повторно в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться також у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://rh.zk.court.gov.ua, про що сторонам було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представників відповідачів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи 05 вересня 2007 року між АТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Рахів, Закарпатської області та [PERSON] було укладено кредитний договір №1464, за яким банк надав йому кредит в сумі 40000 доларів США на умовах, передбачених цим договором, та останній як позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед банком відповідно до графіку погашення (а.с. 19-27 Т.1). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «АКПІБ» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №1464 від 7 грудня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,0151 га, з розташованим на ній об`єктом незавершеного будівництва, що розташована в [ADDRESS] . Ступінь готовності незавершеного будівництва становить 90 відсотків і має загальну площу 204,69 кв.м (а.с. 22-27 Т.2). Суд встановив, що в подальшому відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема, 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору покупець в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набув усі права та вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій (а.с. 68-109 Т.3). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, 7 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем на підставі статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, винесено виконавчий напис №7826, за яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 2123656200:09:002:0011, (з розташуванням на ній об`єктом незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90; і має загальну площу 204,69 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину промпрод товарів), що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 17 грудня 2012 року по 1 жовтня 2014 року, а саме: заборгованість за кредитом - 720147,66 гривні, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 529184,77 гривні, сума сплати, яка здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 4100 гривень, що разом становить загальну суму заборгованості станом на 7 грудня 2014 року 1253432,43 гривні (а.с. 215-216 Т.1). На виконання указаного виконавчого напису державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції 17 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 47-48 Т.2). Цю постанову згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення [PERSON] отримала 20.02.2016. (а.с. 49 Т.2). У процесі виконання 02.06.2016 було проведено оцінку майна боржника, копію якої було напра влено 15.06.2016 [PERSON] рекомендованим листом (а.с. 206-207 Т.1), який вона отримала 17.06.2016 (а.с. 208 Т.1) Згідно з актом про реалізацію предмета іпотеки від 30.11.2016, складеним головним державним виконавцем Рахівського РВДВС ГТУЮ у Закарпатській області Федірцан В.І. та затвердженим 30.11.2016 начальником Рахівського РВ ДВС Тулайданом Д.Д., при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу№7826 від 07.12.2014 було проведено 24.10.2016-26.10.2016 електронні торги з продажу майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки №1464 від 07.12.2007 - об`єкту незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90% і має загальну площу 204,69 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину про-прод товарів), на земельній ділянці загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 2123656200:09:002:0011, яке належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до протоколу про проведені електронні торги №212033 від 16.11.2016 ДП "СЕТАМ" переможцем торгів визнано ТОВ "КУА Будівельні проекти". Ціна продажу 641776,81 грн (а.с. 199-200 Т.1). Отже, з 30.11.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" стало власником об`єкта незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90% і має загальну площу 204,69 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину пром-прод товарів), на земельній ділянці загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 2123656200:09:002:0011. [PERSON] 11.04.2018 року звернулася до Рахівського районного суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і згідно з рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03.12.2018 у справі № 305/598/18 провадження по справі № 2/305/461/18 було позов задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 07.12.2014 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 2123656200:09:002:0011, (з розташованим на ній об`єктом незавершеного будівництва, ступінь готовності якого становить 90% і має загальну площу 204,69 кв.м), що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для іншого комерційного призначення (розміщення магазину промпродтоварів). У описовій частині цього рішення зазначено про те, що на виконання указаного виконавчого напису державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції 17 лютого 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, отже [PERSON] не могла не знати про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису про що вказував у позовній заяві адвокат Васильєв П.С. звертаючись із цим позовом до суду. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2023 між ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти" як Продавцем та ТОВ "Кредитні ініціативи" як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, яке є предметом даного позову. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №365100127, який був сформований за запитом адвоката Васильєва П.С. 08.02.2024, незавершене будівництво, ступінь готовності складає 90%, об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 204,69 кв.м, що розташоване у [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 2123656200:09:002:0011, цільове призначення для іншого комерційного призначення, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 191 від 12.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ, державна реєстрація прав власності на вказане майно за [PERSON] проведена 12.01.2024 індексний номер 71106801. Суд дослідив матеріали виконавчого провадження з примусового виконання, яке було надано Рахівським відділом ДВС у Рахівському районі до відзиву на позов, та встановив, що [PERSON] як власник іпотечного майна, що було продане на електронних торгах, не оскаржувала ні оцінки майна, ні результатів торгів чи інших дій виконавця або суб`єкта оцінки майна, хоча їй направлялися і вона отримувала копії цих документів. При цьому Позивачка вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу 12.12.2023 ТОВ "Кредитні ініціативи" діяло недобросовісно, оскільки останньому було достеменно відомо про скасування в судовому порядку виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 07.12.2014, внаслідок чого відпала правова підстава для позбавлення права власності на спірний об`єкт. Верховний Суд переглядаючи в касаційному порядку справу № 587/2230/21, провадження № 61-5981 сво 23 у Постанові від 03 червня 2024 року зробив висновок, що рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки, у тому числі й щодо недійсності правочину, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У цьому ж рішенні Верховний Суд вказує, що разом з цим права позивача можуть бути захищені шляхом відшкодування завданої йому шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Відповідачами за цим позовом можуть бути особи, з вини яких така шкода була заподіяна (пункт 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188 цс 20). Рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалено 03 грудня 2018 року та було залишено без змін Закарпатським апеляційним судом 12.02.2020, тобто воно набрало законної сили 12.02.2020, а електронні торги з реалізації іпотечного майна, яке позивачка просить витребувати у нинішнього власника [PERSON] , були проведені 24-26.10.2016 року й акт про проведені торги був складений 30.11.2016 року, отже саме з 30.11.2016 спірне майно вибуло з власності [PERSON] , а кошти від реєлізації цього майна було спрямовано на погашення заборгованості по кредиту, який от римав чоловік4 позивачки. У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц зроблено висновок, що: «розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо». У даній справі встановлено, що позивачка [PERSON] достовірно знаючи про відкриття виконавчого провадження 17.02.2016 з примусового виконання виконавчого напису від 07.12.2014, як учасник виконавчого провадження не цікавилася перебігом його виконання, у тому числі не оскаржувала жодних дій, які були вчинені протягом процедури відкритого продажу майна, ні результатів продажу, за наслідками якого було спрямовано кошти на погашення заборгованості за кредитним договором №1464 від 05.09.2007, де позичальником був чоловік позивачки, в забезпечення якого вона надала своє майно, а лише 11.04.2018 звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто проявила процесуальну бездіяльність, за наведених обставин добросовісний набувач, яким є [PERSON] , не може нести тягар за юридичні факти, що настали після набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тим більше, що права позивача можуть бути захищені шляхом відшкодування завданої їй шкоди. Крім того, з часу продажу спірного об`єкта пройшло вже майже вісім років і з того часу новий власник вже міг понести значних витрат щодо утримання майна в належному стані чи на його покращення, перетворення тощо. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово вказував на те, що конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар. Стаття 386 Цивільного кодексу України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У даній справі суд приходить до висновку, що оскільки рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки, в тому числі й щодо недійсності торгів, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд відмовляє у задоволенні даного позову [PERSON] . Щодо заяви представника ТОВ "Кредитні ініціативи" Білоцерковця Ю.С. про застосування строку позовної давності слід зазначити таке. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суди при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо). Враховуючи, що суд не знайшов підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] про витребування майна, тому не досліджує порушеного питання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" - адвокат Білоцерковець Ю.С. у відзиві на позов повідомив суд, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 80000 гривень, з яких орієнтовна вартість послуг професійної правничої допомоги 40000 гривень, підтвердження яких він подасть до суду у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст.ст. 133, 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку з розглядом справи в суді відповідач очікував понести витрати в сумі 80000 гривень, у тоому числі 40000 грн на оплату послуг адвоката, про що заявляв у відзиві на позов, проте на час проведення судових дебатів доказів на їх підтвердження не додав, проте він не позбавлений надати такі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому суд наразі питання стягнення в користь відповідача судових витрат не вирішує.

Outcome: dismissed