Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

10.05.2024 представник позивача ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 35 399 грн 15 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та 3028 грн судового збору. В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що 31.12.2020 між ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу АР/4871319. Відповідно до Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] . 29.08.2021 о 19 год 10 хв в м.Батурині по вул.Гетьманська, 75 відбулась ДТП за участю автомобіля «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] . Власник даного автомобіля звернувся в ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. 20.10.2021 ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого автомобіля у розмірі 35 399 грн 15 коп. Відтак, відповідач зобов`язаний компенсувати їм зазначену суму. Ухвалою суду від 23.05.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У заяві від 05.07.2024 представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заяви про розгляд справи без його участі не надав, не подав відзиву на позов. Про дату, час та місце розгляду відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті "Судової влади України". Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що між страховиком ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» та страхувальником [PERSON] 31.12.2020 було укладено Поліс АР/4871319 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.09.2021 у справі №740/5025/21 встановлено, що 29.08.2021 о 19 год 10 хв в м.Батурині по вул.Гетьманська, 75 [PERSON] керував автомобілем «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , та залишив в порушення встановлених правил місце ДТП, до якої причетний. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8-10). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що 29.08.2021 автомобілем «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] , який на момент вчинення ДТП був забезпечений Полісом АР/4871319, керував [PERSON] , який після вчинення ДТП залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018, провадження № 14-176цс18. Згідно із ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , власником автомобіля є [PERSON] (а.с.12). 02.09.2021 [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням №363093 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11). Ремонтною калькуляцією №2300388993 від 29.08.2021 транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , визначено вартість матеріального збитку, який складає 35 399 грн 15 коп. (а.с.24-25). 28.09.2021 ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» складено страховий акт №2300363093, в якому встановлено, що до виплати по транспортному засобу: 35 399 грн 15 коп. (а.с.29) Відповідно до платіжної інструкції №044225 від 20.10.2021 ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило платіж у сумі 35 399 грн 15 коп. із призначенням платежу: опл. страх. відшк. зг. дог. №АР/4871319/2504/20, зг. акт. №2300363093 (а.с.19). Суд враховує положення п.п. в п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як було встановлено судом із постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.09.2021 у справі №740/5025/21 [PERSON] , який керував забезпеченим транспортним засобом «OPEL OMEGA», державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний. Зазначена постанова набрала законної сили 24.09.2021. Таким чином, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved