Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивачка у особі свого представника - адвоката Крушинської А.А. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. Свою позовну заяву обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано, від даного шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка з відповідачем так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із вимогою про стягнення з відповідача аліментів та утримання дитини. Ухвалою від 11.06.2024 року позовну заяву призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд судом даного провадження, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін по справі та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № [NUMBER] ). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільний син перебуває на утриманні позивачки, у свою чергу відповідач добровільно матеріальну допомогу в належному обсязі на утримання дитини не надає. Законодавцем, положенням ч.2 ст.51 Конституції України, закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Позивачка у своїй позовній заяві просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивачка у своїй позовній заяві. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, а також враховуючи внесені законодавцем зміни до ст. 182 СК України, якими встановлений мінімальний розмір аліментів, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з 29 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved