Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 13.04.2010, актовий запис №348. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 13.04.2010 перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя між ними не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя та обов`язки. Зазначила, що з травня 2024 року з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а його збереження суперечитиме її інтересам. Спору щодо визначення місця проживання немає, просила неповнолітніх дітей залишити проживати разом з нею. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13.04.2010, зареєстрували такий у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №348. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони не\~підтримуютьподружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~позов визнав,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховним Судом зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки між\~сторонами відсутній спір щодо того, з ким із них проживатимуть діти, після розірвання шлюбу малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно залишити проживати з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачкою при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1\~211, 20 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605, 60 грн., а решту судових витрат у розмірі 605,60 грн. стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 04.09.2024.

Outcome: approved