Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Державна іпотечна установа звернулася до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 634\~612, 46 грн., яка утворилася внаслідок порушення зобов`язань за договором про іпотечний кредит № К-5802768, укладеним 03.07.2014 з ПАТ «Дельта Банк». \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит № К-5802768 від 03.07.2014, відповідно до пункту 1.1. якого банк надав грошові кошти в сумі 507 000,00 грн., а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в розмірі 17,99% річних з дня підписання цього Договору та діє до настання одного із випадків, передбачених п. 1.1.1.2. цього Договору. Зокрема, пунктом 1.1.1.2 визначено процентну ставку у розмірі 18,79 річних з дня отримання кредитором від Державної іпотечної установи документів, що свідчать про відмову від набуття права вимоги за цим договором або з дня зворотного відступлення прав вимоги за цим Договором Державною іпотечною установою Кредитору. Згідно п. 1.2. Кредитного договору, Кредит надається з кінцевим терміном повернення заборгованості на пізніше 02.07.2034 на придбання (набуття) у власність, окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, позичальник зобов`язується до 03 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору місяця, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані кредитором проценти за користування кредитом, ануїтетними платежами в сумі не менше 7820,69 грн., відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкового перерахування на рахунок, відкритий у кредитора. Останній ануїтетний платіж позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 02.07.2034. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі 507 000,00 грн., що підтверджується: заявою на отримання кредиту від 03.07.2014; меморіальним ордером № 57108910 від 03.07.2014. З метою забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем укладено іпотечний договір від 03.07.2014, за умовами якого відповідач (іпотекодавець) передав в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме - квартиру за адресою: [ADDRESS] . 10.07.2014 між Державною іпотечною установою (Новий кредитор) та ПАТ «Дельта Банк» (Первісний кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 154. Відповідно до п. 1.1. договору відступлення, банк передає, а установа приймає всі права вимоги за договором про іпотечний кредит № к-5802768 від 03.07.2014, укладеним між банком та відповідачем; іпотечним договором від 03.07.2014, укладеним між банком та відповідачем. Згідно п.2.1. договору відступлення, пункт 1.1. цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору та його нотаріального посвідчення. Таким чином, згідно із умовами договору відступлення, 23.05.2013 позивач набув прав кредитора за кредитним договором та договором іпотеки. На виконання вимог договору відступлення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині заміни іпотекодержателя - з Банку на Державну іпотечну установу. ПАТ «Дельта Банк» вручено особисто позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги від 10.07.2014. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за Договором про іпотечний кредит станом на 01.03.2024 складає 634 612,46 грн., з яких: сума основного боргу 464 747,03 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 169 865, 43грн. Станом на день звернення до суду з позовною заявою, існуюча заборгованість відповідача за кредитним договором залишається не сплаченою, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 634\~612, 46 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9\~519, 19 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 08.05.2024 справу передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м.Харкова. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко І.М. від 31.05.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.08.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник Державної іпотечної установи у судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлена належним\~чином, про причини неявки не повідомила. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідачки судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відзив відповідачкою не подано. Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. 03 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , укладено Договір про іпотечний кредит № К-5802768. Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 507 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі, порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Пунктом 1.1.1. з урахуванням положень додаткового договору про іпотечний кредит № К-5802768 від 03.07.2014 плата за користування кредитом у вигляді процентів становить: - 17,99% річних з дня підписання цього договору та діє до настання одного з випадків, передбачених п. 1.1.1.2. цього договору; - 18,75 % річних з дня отримання кредитором від Державної іпотечної установи документів, що свідчать про відмову від набуття права вимоги за цим договором або з дня зворотного відступлення прав вимоги за цим договором Державною іпотечною установою Кредитору. - 23,75% річних у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 5.3.10. цього Договору. Зазначений розмір процентної ставки застосовується, починаючи з дня, наступного за днем прострочення виконання п. 5.3.10 цього Договору, та діє до дня (включно) виконання зобов`язань, передбачених п. 5.3.10. цього Договору; - 23,75% річних у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в п.1.2. цього Договору. Зазначений розмір процентної ставки застосовується, починаючи з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за Кредитом, по день (дату) фактичного погашення заборгованості за цим Договором. Сторони погодили, що зміна розміру процентної ставки згідно з п. 1.1.1. цього Договору є заздалегідь погодженою і не потребує додаткового двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору. Згідно п. 1.2. кредитного договору, кредит надається з кінцевим терміном повернення заборгованості на пізніше 02.07.2034 на придбання (набуття) у власність, окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, позичальник зобов`язується до 03 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору місяця, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані кредитором проценти за користування кредитом, ануїтетними платежами в сумі не менше 7820,69 грн., відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкового перерахування на рахунок, відкритий у кредитора. Останній ануїтетний платіж позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 02.07.2034. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 507 000,00 грн., що підтверджується заявою на отримання кредиту від 03.07.2014; меморіальним ордером № 57108910 від 03.07.2014. Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. З метою забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем укладено Іпотечний договір від 03.07.2014, за умовами якого відповідач (Іпотекодавець) передав в іпотеку Іпотекодержателю квартиру за адресою: [ADDRESS] . Отже, з огляду на зазначене вище наявні письмові докази, які підтверджують реальне волевиявлення сторін та розуміння настання наслідків в момент укладання кредитного договору та договору іпотеки, а також підтверджують реальні дії відповідача щодо повернення кредитних коштів. 10.07.2014 між Державною іпотечною установою та ПАТ «Дельта Банк укладено договір відступлення права вимоги № 154. Відповідно до\~п.\~1.1.\~Договору відступлення,\~Банк передає,\~а Установа\~приймає всі\~права вимоги\~за: договором про іпотечний кредит № К-5802768 від 03.07.2014, укладеним між банком та відповідачем; Іпотечним договором від 03.07.2014, укладеним між Банком та Відповідачем. Згідно п.2.1. Договору відступлення, пункт 1.1. цього Договору набуває чинності з моменту підписання цього Договору та його нотаріального посвідчення. Таким чином, згідно із умовами Договору відступлення, 23.05.2013 позивач набув прав кредитора за Кредитним договором та Договором іпотеки. На виконання вимог Договору відступлення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині заміни іпотекодержателя - з Банку на Державну іпотечну установу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 10.07.2014. № 24105956. Крім того, ПАТ «Дельта Банк» вручено особисто [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги від 10.07.2014, що підтверджується особистими підписом позичальника на повідомленні. Відповідно до п.1 ч.1, ст. 512 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватись на підставі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Укладання Договору про відступлення права вимоги відбулось у відповідності до ч.1 ст. 513 ЦК України, в якій зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, а обсяг прав які переходять до нового кредитора, визначений в ст. 514 ЦК України та Договору про відступлення права вимоги, а саме, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок повідомлення боржника новим кредитором про відступлення права вимоги не передбачено, останній несе сам ризик настання несприятливих наслідків, в разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові. У відповідності до ст. 518 ЦК України відповідач після отримання повідомлення про відступлення, не висувала заперечень проти вимоги нового кредитора щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, які вона мала право висунути проти вимог первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Отже, порушене право Державної іпотечної установи полягає у невиконанні відповідачем умов кредитного договору у вигляді односторонньої відмови від виконання своїх зобов`язань, щодо повного повернення кредитних ресурсів отриманих за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості від 01.03.2024 № 545/32/36 заборгованість [PERSON] за Договором про іпотечний кредит станом на 01.03.2024 становить 634 612,46грн., з яких: сума основного боргу 464 747,0 3грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 169 865,43 грн. Станом на день звернення до суду з позовною заявою, існуюча заборгованість відповідача за кредитним договором залишається не сплаченою. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, ч.2, ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Оскільки [PERSON] допустила прострочення платежів щодо повернення кредиту, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконала зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 9\~519, 19 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved