Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01.11.1997 Відділом РАЦС Рокитнянської райдержадміністрації Київської області. В обґрунтування позову вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям. З листопада 2021 року подружжя проживає окремо один від одного. Шлюбні стосунки фактично припинилися через постійні сварки та непорозуміння. Від спільного шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Ухвалою від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Відділом РАЦС Рокитнянської райдержадміністрації Київської області від 01.11.1997, [PERSON] та [PERSON] 01.11.1997 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 130. Позивач, в подальшому не маючи бажання продовжувати перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, звернулася до суду. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Суд не застосовує положення\~ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме волі позивача, який висловив бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заяви про розподіл судових витрат позивач не подавав.

Outcome: approved