Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5296. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку з воєнним станом подружжя разом із сином [PERSON] , [INFO] , переїхали із м. Харків до м. Вараш, де проживали до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 28 квітня 2024 відповідач переїхав до іншого місця проживання. З цього часу сторони проживають окремо, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, син подружжя проживає разом із позивачем. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, між сторонами немає нормальних сімейних стосунків, взаєморозуміння, поваги. Під час сварок відповідач погрожує позивачу фізичною розправою. Все це призвело до того, що шлюб фактично розпався, існує лише формально і зберегти його неможливо, примирення між сторонами не наступило та не може наступити. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 серпня 2024 року. 14 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 04 вересня 2024 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилася представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 16 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 5296, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 грудня 2017 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2018 року. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна або визначення місця проживання дитини. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved