Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 26.06.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області постановлено вирок по справі №279/2643/23, яким [PERSON] визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України. [PERSON] засуджений за те, що 01.03.2023 року близько 22:30 години, перебуваючи біля під`їзду [ADDRESS] , знайшов належну їй пластикову банківську карту № [NUMBER] банку АТ «Універсал Банк Монобанк», та в цей же день, час, місці через безконтактну платіжну систему РОS-термінал розрахувався за товари, а саме: 02.03.2023 року близько 15:38 години у приміщенні АЗС «Фактор», що за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Чорнобиля, 9, на суму 499,70 гривень; 02.03.2023 року близько 16:35 години у приміщенні магазину «Автомаляр», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 148 гривень; 02.03.2023 року близько 16:39 години у приміщенні магазину «Автомаркет», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 170 гривень; 02.03.2023 року близько 16 :44 години у приміщенні магазину «Автомаркет», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 195 гривень, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1012 гривень 70 копійок. Просить стягнути з [PERSON] 1012 гривень 70 копійок завданої матеріальної шкоди та 1500 гривень моральної шкоди. 26.06.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 03.07.2024 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вироком Коростенського\~міськрайонного суду\~Житомирської області\~від 26.06.2023 року [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України. Зі змісту вироку суду слідує, що [PERSON] достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, 01.03.2023 року близько 22:30 години, перебуваючи біля під`їзду [ADDRESS] , знайшов пластикову банківську карту № [NUMBER] банку АТ «Універсал Банк Монобанк», яка належала позивачу. В цей же день, час, місце та за вказаних обставин у [PERSON] виник умисел спрямований на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, [PERSON] взяв зазначену пластикову банківську картку № [NUMBER] банку АТ «Універсал Банк Монобанк», яка належала позивачу, та є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, таким чином привласнивши офіційний документ, належний іншій особі, з метою його подальшого використання для доступу до банківського рахунку потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне заволодіння коштами [PERSON] , з використанням належної останній банківської картки, [PERSON] використовуючи банківську карту № [NUMBER] банку АТ«Універсал Банк Монобанк», діючи з єдиним продовжуваним умислом на заволодіння коштами [PERSON] , здійснював розрахунки карткою № [NUMBER] через безконтактну платіжну систему РОS-термінал, а саме: 02.03.2023 року близько 15:38 години у приміщенні АЗС «Фактор», що за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Чорнобиля, 9, на суму 499,70 гривень; 02.03.2023 року близько 16:35 години у приміщенні магазину «Автомаляр», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 148 гривень; 02.03.2023 року близько 16:39 години у приміщенні магазину «Автомаркет», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 170 гривень; 02.03.2023 року близько 16 :44 години у приміщенні магазину «Автомаркет», що за адресою: [ADDRESS] , на суму 195 гривень, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1012 гривень 70 копійок. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~ слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У постанові від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) Верховний Суд вказав, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Диспозиція вищенаведених норм покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Розмір заподіяної\~матеріальної шкоди\~доведений у\~кримінальному провадженні\~та не\~був оспорений\~та спростований,\~тому позовні\~вимоги в частині заподіяної позивачу матеріальної шкоди у сумі 1012,70 гривень є обґрунтованимиі підлягають задоволенню. Стосовно заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, обгрунтування якої в позові не наведено, суд виходить з того, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілою, з врахуванням втрат немайнового характеру, які вона зазнала внаслідок вчинених відповідачем кримінальних правопорушень. При цьому суд враховує класифікацію кримінального правопорушення. вид та розмір викраденого майна та оцінює розмір моральної шкоди, заподіяної [PERSON] в розмірі 1000 гривень, що буде розумним, справедливим та співмірним для відшкодування заподіяного виду шкоди. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності. Отже, провівши розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Ураховуючи, що згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільнені від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на спеціальний рахунок судовий збір за ставками судового збору, які діяли на день подачі позовної заяви.

Outcome: partial