Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 жовтня 1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі міськрайонного ЗАГСУ м. Тернополя, про що зроблено запис за №1657 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з цим, між подружжям практично припинилися шлюбні стосунки, вони протягом тривалого періоду часу проживають окремо. Шлюб існує лише формально, подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №60717535/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте також подала до суду заяву, у якій просила розгляд цивільної справи проводити за її відсутності, позов визнає та просить розірвати шлюб. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 жовтня 1989 року Відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернополя, сторони 27 жовтня 1989 року зареєстрували шлюб, про що Відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернополя зроблено відповідний запис за № 1657. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Судом встановлено, що між сторонами погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved