Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

представник позивачки адвокат Чирочка Н.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 19 вересня 2016 року Консульським відділом Посольства України в Руспубліці Білорусь, актовий запис № 16. Позов обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 19.09.2016. Сторони мають спільну дитину. Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2021 року. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідач виїхав на підконтрольну територію України, проте, місце проживання його позивачці невідоме. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Протягом того часу, коли сторони проживали один від одного, відповідач висував до позивачки необґрунтовані претензії, ображав її. Між сторонами відсутня взаємна повага, підтримка, відсутній намір продовжувати шлюб та зберігати сім`ю. Відповідачвідзиву на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.08.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник адвокат Чирочка Н.В. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримала. Проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.09.2016 сторони уклали шлюб, зареєстрований Консульським відділом Посольства України в Руспубліці Білорусь, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 10.06.2024. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.2016. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи з 19.10.2016 [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2024 Ленінським районним судом міста Запоріжжя видано судовий наказ у справі № 334/5187/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в його розірванні буде примушенням, що є неприпустимим та суперечитиме інтересам останньої. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень проти цього не надав, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved