Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

25 квітня 2024 року, згідно поштового конверту, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 21 874 грн та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником 2/3 часток у праві власності на кв. [ADDRESS] на підставі свідовцтва про право власності на нерухоме майно від 08.11.2007 року та договору дарування 1/3 частки квартири від 18 грудня 2008 року. Співвласником квартири (1/3 частки) є мати позивачки [PERSON] . В квартирі позивачка проживає одна. Квартира знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, до якого прилягає нежитлова будівля - магазин. Ця нежитлова будівля має окрему адресу: [ADDRESS] і належала до 12.01.2024 року до майна комунальної власності Киселівської територіальної громади під управлінням Киселівської сільської ради Чернігівського району. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Киселівською сільською радою Чернігівського району вищезазначені приписи закону не виконувались. Бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо тягару утримання майна комунальної власності призвела до того, що дах та перекриття магазину, що межує з стіною моєї квартири зносилось і потребувало негайного відновлення та ремонту. Опади (дощ та сніг) постійно затікали по плиті перекриття в квартиру, псуючи стіни та стелю та поширюючи плісняву. Така ситуація мала місце неодноразово. В лютому 2023 року після такого затікання позивачка письмово звернулась до Киселівської сільської ради Чернігівського району із заявою про необхідність приведення в належний технічний стан будівлі, що є комунальною власністю, тому що така бездіяльність власника майна завдає шкоди її власності. Оскільки Киселівською сільською радою ніяких дій не вчинялось, позивачка в травні 2023 року повторно звернулась до Киселівської сільської ради з питання усунення причин, що завдають шкоди її майну. Але і після цього ніяких дій Киселівською сільською радою вчинено не було. Будь-які роботи щодо ремонту даху не здійснювалися. В жовтні-листопаді 2023 року [PERSON] за власний кошт зі згоди іншого співвласника відремонтувала квартиру після попереднього затікання, але 29 грудня 2023 року знову відбулося затікання і на стелі та на стіні, яка є суміжною з дахом магазину через затікання з`явились краплі води. Стіна пропитувалась водою, підлога з ламінату зазнала деформації. 30 грудня 2023 року позивачка звернулась до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області з приводу бездіяльності Киселівської сільської ради. Також зверталась до голови ОСББ «СНОВ» з метою обстеження квартири та складання акту. В її присутності голова правління по телефону зв`язувався з головою сільської ради з питання необхідності забезпечення представника сільської ради при проведення обстеження квартири, але цього зроблено не було, а в подальшому і від ознайомлення та підпису складеного акту голова сільської ради відмовився. Відповідно до висновку експерта С-24005 від 30 січня 2024 року експертного будівельно-технічного щодо визначення оцінки дійсного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, становить 21 874 грн. Бездіяльністю відповідача [PERSON] була завдана крім матеріальної і моральна шкода. Було порушено в черговий раз звичний спосіб її життя, виникла необхідність докладати додаткових зусиль для його нормалізації, витрачати значний час для вирішення проблем з усунення наслідків залиття, пережила моральні переживання та незручності, емоційну напругу. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відзив на позов не надходив. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Білюба Л.В. позов не визнала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є власницею 2/3 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником квартири є [PERSON] , яка є третьою особою у даній справі. Відповідно до копії довідки Боромиківського старостинського округу Киселівської сільської ради Чернігівського району від 14 березня 2024 року № 01-18/72, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , одна. Нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] перебувала у комунальній власності Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Відповідно до копії Аукціону, завершеного 12 грудня 2023 року, нежитлова будівля магазин загальною площею 306,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , організатором аукціону є Киселівська сільська рада. Як вбачається з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 березня 2024 року, власником нежитлової будівлі, магазину за адресою: [ADDRESS] , на підставі довогору купівлі-продажу від 12 січня 2024 року є [PERSON] . Як зазначено в позовній заяві, через бездіяльність відповідача щодо тягару утримання будівлі магазину, що перебувала у комунальній власності сільської ради, дах та перекриття магазину, що межує зі стіною квартири позивачки зносились і потребували негайного відновлення та ремонту. Опади постійно затікали по плиті перекриття в квартиру позивачки, псуючи стіни та стелю та поширюючи плісняву. Після неодноразових затікань у лютому та травні 2023 року позивачка письмово зверталася до Киселівської сільської ради Чернігівського району із заявами про необхідність приведення в належний технічний стан будівлі, що є комунальною власністю. Оскільки відповідачем ніяких дій не вчинялось, позивачка у жовтні-листопаді 2023 року за власний кошт, але 29 грудня 2023 року знову відбулося затікання. Згідно заяв та листів від 24.02.2023 року та 23.05.2023 року [PERSON] дійсно зверталась до голови Киселівської сільської ради [PERSON] з проханням вирішити питання відносно затікання стіни між будинком по [ADDRESS] від 15.03.2023 року № 02-18/351, сільська рада повідомила позивачку, що її звернення було розглянуто, сільська рада звернулася до підрядної організації, яка 14.03.2023 року за адресою: [ADDRESS] здійснила візуальний огляд об`єкту та зробить відповідні розрахунки на матеріали та роботи, які будуть необхідні для вирішення проблеми із затіканням води у квартиру позивачки. 23.06.2023 року № 02-18/836 в листі Киселівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області повідомила [PERSON] про те, що була створена робоча група, яка провела обстеження об`єкта, який перебуває в оренді, та звернулася до орендаря щодо підтримки даного приміщення в належному стані. Наразі здійснюються роботи щодо подання проєкту рішення стосовно ремонту комунального майна в частині пошкодження даху. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №?76, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт. Після останнього залиття квартири позивачки було складено акт № 1 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 2 січня 2024 року комісією у складі голови правління ОСББ "СНОВ" Бригинець Л.В , ст. ДОП ВРП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Волковсський О.О., Дубина Н.П., Проценко Л.П. , згідно якого була обстежена квартира [ADDRESS] на предмет залиття з даху суміжного магазину № 1-Г. Квартира розташована на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку 1978 року побудови, складається з 2 кімнат. На день обстеження комісія встановила, що під час залиття квартирі [ADDRESS] постраждали стеля та стіни правого кута кімнати. В результаті обстеження даху суміжного магазину 1-Г виявлено неналежний стан покрівлі з причин бездіяльності власника. Необхідно провести ремонт силами винної особи. Обсяг завдної шкоди - 5 м2 (стеля та стіни). Позивачка звернулася до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. Згідно копії довідки № 18385 від 15.01.2024 року про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні [PERSON] , було зареєстроване в ЄО №68007 від 30.12.2023 року Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. Згідно довідки № 18385 від 15 січня 2024 року, старшим дільничним офіцером поліції Чернігівському районному управлінні поліції ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Волковським О.О. були розглянуті матеріали за повідомленням [PERSON] 30.12.2023 року про те, що вже більше 10 років з магазину затоплюють квартиру, обіцяли зробити ремонт, але не зробили. Заявниця самостійно зробила ремонт, а вчора знову почалось підтоплення по новому ремонту. Під час проведення перевірки опитана гр. [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , у квартирі на першому поверсі багатоквартирного будинку. Через неналежний ремонт та догляд даху магазину, який є суміжним зі стіною однієї з кімнат квартири, вже не один рік, відбувається її підтоплення. Приміщення магазину знаходиться на балансі Киселівської сільської ради, куди вона неодноразово зверталась з метою вирішення вищевказаної проблеми, але ніяких заходів вжито не було. Приблизно у листопаді 2023 року у її квартирі вона зробила ремонт, але вже починаючи з 29.12.2023 року в куті кімнати стіна, яка є суміжною з дахом магазину, на натяжній стелі, через затікання почали з`являтись краплі води. Опитаний за вищевказаним фактом голова Киселівської сільської ради [PERSON] , пояснив, що в [ADDRESS] розташоване приміщення магазину, яке до грудня 2023 року перебувало у комунальній власності сільської ради. Приміщення магазину є прилеглим до будинку [ADDRESS] . В 2023 році до сільської ради дійсно звертались жителі квартири [ADDRESS] , з приводу підтоплення їх квартири через протікання даху магазину. Комісією було обстежено дах магазину, але через відсутність коштів жодні ремонтні роботи не проводились. У грудні 2023 року вищевказане приміщення було продано приватній особі і на даний час йде процес переоформлення документів. Також, згідно акту №1 від 02.01.2024 року про наслідки залиття житлового будинку, виданого ОСББ «Снов», через неналежне покриття даху магазину, суміжного з багатоквартирним будинком, відбулось затоплення кімнати квартири [ADDRESS] , а саме: було пошкоджено стелю та стіни на площі 5 м2. Враховуючи вищевикладене, та те, що СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ознак кримінального правопорушення не вбачається. Згідно копії відповіді від 5 березня 2024 року № 02-18-336 Киселівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області розглянула претензію [PERSON] щодо відшкодування шкоди, що виникла внаслідок затоплення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . позивачку було повідомлено, що відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт. Акт фіксації пошкоджень у результаті залиття квартири не складався. В претензії не зазначено дату підтоплення, причинно-наслідковий зв`язок, внаслідок чого виникло підтоплення та зіпсування майна. 20.03.2024 року [PERSON] звернулась в Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області особисто. Обговорено питання щодо відшкодування завданих збитків з начальником віділу юридично-кадрового забезпечення Киселівської сільської ради. Частинами першою та другою статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Частинами четвертою та п`ятою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує ; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка є власницею 2/3 частин квартири за адресою: [ADDRESS] та у грудні 2023 року відбулося чергове залиття її квартири. Як свідчать наведені вище матеріали справи, залиття квартири відбулося через неналежне покриття даху магазину, суміжного з багатоквартирним будинком, який до 12 січня 2024 року перебував на балансі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Про існуючу проблему голова Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області був обізнаний, про що свідчать його неодноразові відповіді на звернення позивачки у 2023 році. Також, згідно наведеної вище довідки № 18385 від 15 січня 2024 року, старшому дільничному офіцеру поліції Чернігівському районному управлінні поліції ГУНП в Чернігівській області голова Киселівської сільської ради [PERSON] пояснював, що приміщення магазину, яке перебувало у комунальній власності сільської ради, є прилеглим до будинку [ADDRESS] . В 2023 році до сільської ради дійсно звертались жителі будинку з приводу підтоплення їх квартир через протікання даху магазину. Комісією було обстежено дах магазину, але через відсутність коштів жодні ремонтні роботи не проводились. Тобто, останнє залиття квартири позивачки відбулося у грудні 2023 року, будівля, через неналежне утримання якої відбулося затікання, вибула із власності відповідача за договором купівлі-продажу від 12 січня 2024 року, то саме відповідач повинен нести відповідальність за цим позовом. У результаті даної події вода потрапила на стелю, стіни, підлогу, що призвело до заподіяння позивачці майнової шкоди. Згідно зі статтею 12, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі визначено в якості однієї із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. За приписами частин 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (частина 3 статті 386 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до висновку експерта експертного будівельно-технічного щодо визначення оцінки дійцсного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, С-24005 від 30 січня 2024 року дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття внутрішнього оздоблення квартири [ADDRESS] становить: 21874 грн (у т.ч. 20% ПДВ). У судовому засіданні експерт експертної фірми "Еталон" Усенко І.В. суду пояснила, що вона проводила експертизу у даній справі, виходила на місце події 26 січня 2024 року. Зазначена у експертному висновку матеріальна шкода, завдана внаслідок залиття квартири, розраховувалася після особистого огляду пошкоджень та згідно нормативних актів, зазначених у висновку, та Звіту про науково-дослідну роботу по темі: "Створення методик по визначенню причин залиття з урахуванням нових технологій та визначенню матеріальної шкоди за його наслідками", розробленого КНДІСЕ. Висновок вона склала з урахуванням вимог чинного законодавства та необхідності проведення ремонтно-відновлювальних робіт для усунення пошкоджень квартири позивачки, внаслідок її залиття. При цьому, експерт пояснила, що коли вона вийшла на місце, то на шві між стелею та стінами були краплі води, стіни вологі, підлога була пошкоджена та шви ламінату були розшаровані від вологи. У судовому засіданні представник відповідача не погодилася з висновком експерта щодо об`єму виявлених експертом пошкоджень та визначеної суми шкоди. Разом з тим, заперечення відповідача щодо вимог позивачки суд оцінює критично у зв`язку з тим, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивачки, представник відповідача у судовому засіданні заявила, що клопотання про призначення судової експертизи у даній справі заявляти не буде. Також, суд враховує, що саме на відповідачі лежить обов`язок довести, що шкоду завдано не з її вини. Враховуючи вимоги закону, диспозитивність цивільного судочинства, обставини справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21 874 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним частково задовольнити ці позовні вимоги з огляду на наступне. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Верховний Суду в постанові від 27.01.2021 р. у справі № 263/16183/18 зазначив, що у відповідності до вимог статті 1167 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду позивачу, враховуючи ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, визначивши розмір грошової компенсації з урахуванням вимог розумності і справедливості, що узгоджується з характером моральних страждань позивача. Відповідно до ч.3, 4 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Позивачка зазначає, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодженого майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, самостійно вживати заходів щодо ліквідації наслідків залиття, відновлювати свої права. З огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, тривалість бездіяльності відповідача та відновлення порушеного права, суд вважає, що сума у 10 000 грн, яка визначена позивачкою для відшкодування моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності і справедливості відповідає характеру та обсягу душевних страждань позивачки, а тому суд вважає необхідним позов у цій частині також задовольнити. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем було надано договір про надання професійної правничої допомоги (послуг адвоката), акт-розрахунок витраченого адвокатом часу по виконанню договору про надання професійної правничої допомоги (послуг адвоката), квитанцію до прибуткового касового ордера. Так як позов підлягає задоволенню, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп., 2 500 грн витрат на правничу допомогу та витрати за проведення експертизи в розмірі 5 000 грн.

Outcome: approved