Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування зазначених вимог зазначено, що 21.01.2022 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР204112618. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.10.2022 у справі №761/10182/22 [PERSON] визнано виним у вчиненні правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та встановлено, що [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 32987,87 грн. Відповідно до ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 32987,87 грн., судові витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн та судовий збір. 30.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з полісом № ЕР204112618 в ТДВ СК «Альфа-Гарант» застрахована цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] . 21.01.2022 приблизно о 16 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Ольжича, буд. 5 сталася ДТП за участю автомобіля марки марки «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 25.01.2022 [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП 25.01.2022 [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. 04.02.2022 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила огляд транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , та склала протокол огляду транспортного засобу. Відповідно до ремонтної калькуляції від 18.02.2022 №60-D/10/56 вартість ремонту транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , становить 35587,87 грн. без урахування ПДВ. ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено страховий Акт №ЦВ/22/0682, відповідно до якого сума страхового відшкодування, спричинена в дорожньо-транспортній пригоді 21.01.2022, становить 32987,87 грн. 0220.07.2022 ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 32987,87 грн. згідно акту №ЦВ/22/0682. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №761/10184/22 [PERSON] не дотримався п.2.3. б, 12.1, 13.1 ПДР, що призвело до наслідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з закінченням строків розгляду справи. Зазначеною постановою встановлено, що 21.01.2022 приблизно о 16 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Ольжича, буд. 5, водій [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, та в подальшому скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04.10.2022 у справі №761/10182/22 [PERSON] визнано виним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначеною постановою встановлено, що 21.01.2022 о 16 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Ольжича, буд. 5, водій [PERSON] керував автомобілем «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у лікаря нарколога, чим порушим вимоги п. 2.9. а ПДР. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пп. а) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Статтею 108 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив потерпілому, яким є [PERSON] страхове відшкодування шкоди, спричиненої з вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді 21.01.2022 в розмірі 32987,87 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача, який керував автомобілем «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування, то у нього на підставі ст. 1191 ЦК України та пп. а) п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача в розмірі 32987,87 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача страхового відшкодування, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 7000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані копія витягу з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, копія завдання - доручення №198 від 07.09.2022, копія платіжної інструкції від 08.09.2022 №ID - 185025, копія Акту прийому - передачі надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 10.10.2023, посвідчення адвоката №8426/10, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.11.2019 серія КС №8426/10, копія ордеру на надання правової допомоги від 10.06.2021 Серії АІ №1122797. Так відповідно до Акту прийому - передачі надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 10.10.2023 Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», в особі Білинової Анастасії Вікторівни , було надано послуги позивачу на загальну суму 7000 грн. Враховуючи наведене, суд вважає вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу обґрунтованою, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. є співмірним із складністю справи, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом щодо надання послуг та їх обсягом. Відтак, суд вважає можливим стягнути в рахунок відшкодування цих витрат 7000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2684 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням. Загалом сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9684 грн. (2684 грн. + 7 000,00 грн.= 9684 грн.).

Outcome: approved