Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

03.07.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Фоменка С.І. звернулась до суду з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в обґрунтування якого зазначила наступне. З 08.08.2012 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, який згідно із рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 25.05.2020 року було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , доньку \~ [PERSON] ,, [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. 12.02.2021 року позивач уклала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим нею було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після припинення шлюбних відносин із позивачем відповідач надавав допомогу позивачу для утримання дітей, але після того як у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російських військ до України позивач вимушена була виїхати разом із дітьми до України, відповідач із колишньою сім`єю зв`язок практично не підтримує, самоусунувся від матеріального утримання дітей, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань немає. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання подачі позову і до досягнення сина [PERSON] повноліття, а починаючи з 07.12.2030 року у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] та до її повноліття. Ухвалою від 15.07.2024 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, свої інтереси в суді довірила представляти адвокату Фоменку С.І., який надав заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першою\~ст. 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що сторони по справі з 08.08.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбу (а.с. 13), який згідно із рішенням Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 25.05.2020 року було розірвано (а.с. 6-8). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відідлом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 11.12.2012 року, актовий запис № 1613 (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 09.12.2014 року, актовий запис № 1668 (а.с. 10). 12.02.2021 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим нею було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 16). Малолітні [PERSON] , [PERSON] мешкають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 22.11.2022 року (а.с. 11, 14, 17). Таким чином, судом встановлено, що на цей час малолітні [PERSON] , [PERSON] повністю знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з останньою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.07.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved