Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

30 червня 2022 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] 23.09.2020 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 120296а0к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодування матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику. 19 листопада 2020 року по вул. Дорогожицькій 11/8 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Megane реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] за результатами якої автомобіль Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні вказаної ДТП. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АRХ2672758 від 06.12.2020 року та умов Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 120296а0к3 від розмір страхового відшкодування склав 49 401, 18 гривень, який позивачем було сплачено відповідно до платіжного доручення №719120 від 07.12.2020 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом АР000493347, який покрив суму збитків позивача за вирахуванням зносу, а саме в розмірі 37 513, 95 гривень. Позивач просить суд стягнути із відповідачки на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» суму страхового відшкодування в розмірі 11 887, 23 гривні, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 01 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 32-33). 22.05.2023 року відповідачка [PERSON] скористалася правом подачі відзиву на позов, яким повідомила суд про невизнання позову. В обґрунтування своєї позиції відповідачка послалася на те, що нею повністю та вчасно виконано зобов`язання щодо оплати страхових платежів за страховим полісом № АР0493347 від 20.08.2020 року на рахунок страховика ТДВ «СГ «Оберіг», а також у встановлені законодавством терміни повідомлено про настання страхового випадку. Зазначеним полісом встановлена суму виплати за шкоду заподіяну майну потерпілого у розмірі 130 000,00 гривень, однак ТДВ «СГ «Оберіг» сплачено позивачу тільки 37 513,95 гривень, менше ніж визначена сума страхового відшкодування страховим актом № АRХ2672758 від 06.12.2020 ПрАТ «СК «АРКС». На її звернення до ТДВ «СГ «Оберіг» щодо страхового відшкодування на користь позивача, ТДВ «СГ «Оберіг» повідомило, що полісом № АР0493347 від 20.08.2020 року встановлено франшизу у розмірі 2 500, 00 гривень. Окрім того, зі змісту отриманої відповіді їй зрозуміло, що ТДВ «СГ «Оберіг» перерахувало вказану суму саме з врахуванням зносу відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на те, що у її примірнику полісу № АР0493347 від 20.08.2020 року відсутні записи про визначення франшизи у будь-якому розмірі, зокрема 2 500, 00 гривень, а відповідно до пункту 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованої 24.11.2003 року за №1074/8395 значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] строк його експлуатації становив на час огляду менше року, а відтак коефіцієнт фізичного зносу його складників повинен дорівнювати нулю. Стверджує, що саме дії ТДВ «СГ «Оберіг», а не її, призвели до порушення прав та інтересів ПрАТ «СК «АРКС», відповідно вона не може відповідати за заявленим позовом. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року до участі у справі залучено третю особу ТДВ «СГ «Оберіг». У судовому засіданні 27.08.2024 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги до [PERSON] з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити у повному обсязі. Звернув увагу учасників розгляду справи, що у примірнику наданого суду відповідачкою полісу № АР0493347 від 20.08.2020 року відсутня інформація про розмір франшизи, однак і відсутня інформація про те, що за цим договором франшиза не встановлена, відповідно це питання стосується правовідносин [PERSON] та ТДВ «СГ «Оберіг». Відповідачка [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» заявленого до неї, наполягала на тому, що вона не є належним відповідачем і відповідати за заявленими вимогами в межах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР0493347 від 20.08.2020 року має обов`язок ТДВ «СГ «Оберіг». Третя особа ТДВ «СГ «Оберіг» явку представника у судове засідання не забезпечило, пояснення на позов до суду не подало. З урахуванням думки сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи ТДВ «СГ «Оберіг». Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов ПрАТ «СК «АРСК» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року о 14 год. 00 хв., в місті Києві по вул. Дорогожицька 11/8, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не врахувала безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Toyota Land Cruiser, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] за результатами якої автомобіль Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів із матеріальними збитками. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як видно зі змісту постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року [PERSON] свою вину у вчиненні 19.11.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП визнала, постанова набрала законної сили, а тому відповідно до положення статті 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені зазначеною постановою. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Toyota Land Cruiser, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , (а.с. 4,15-18). Цивільно-правова відповідальність потерпілого, власника транспортного засобу - автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 120296а0к3 (а.с. 5-12). Як встановлено в судовому засіданні на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно полісу № АР0493347 від 20.08.2020 року (а.с. 75). З повідомленням про подію та заявою на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу до ПрАТ «СК «АРКС» звернувся [PERSON] - власник автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номерний знак [NUMBER] (а.с. 13-14). Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 120296а0к3 від 23.09.2020 року, акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 24.11.2020 року, ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 02.12.2020 року, рахунку-фактури № 2020012619 від 30.11.2020 року, страхового акту № АRХ2672758 від 06.12.2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування, та рахунку на оплату № 729120 від 07.12.2020 року розмір страхового відшкодування склав 49 401, 18 гривень (а.с. 15,16-18,19,20,21,21А). Вказану суму позивачем було перераховано ТОВ «Автосаміт на столичному» згідно платіжного доручення № 7290120 від 07.12.2020, яке здійснювало відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номерний знак [NUMBER] (а.с. 8). 17.05.2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» в порядку регресу згідно заяви №3754 АРКС від 08.02.21 сплатило на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування згідно страхового акту №24313/1 від 16.05.2021 в розмірі 37 513, 96 гривень без ПДВ (а.с.23). 30.06.2022 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , як особи відповідальної за завдані збитки потерпілому [PERSON] , суми страхового відшкодування у розмірі 11 887, 23 гривень, що залишилася не відшкодованою її страховиком на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АР0493347 від 20.08.2020 року, оскільки останнім виплачено суму страхового відшкодування за страховим випадком, що мав місце з вини [PERSON] з вирахуванням зносу. Заперечуючи проти позову, [PERSON] стверджувала, що не є належним відповідачем, оскільки її цивільно-правова відповідальність забезпечена укладеним нею з ТДВ «СГ «Оберіг» Полісом №АР/049337 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.08.2020 року, яке і не виконало свої зобов`язання за цим договором перед АТ «СК «АРКС». Саме ТДВ «СГ «Оберіг» безпідставно застосувало франшизу, та зменшило розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування на коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого з її вини транспортного засобу, оскільки строк експлуатації автомобіля Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] на час огляду становив менше року. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Як встановлено в судовому засіданні на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Megane реєстраційний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно полісу № АР0493347 від 20.08.2020 року (а.с.22,75). За заявою ПрАТ «СК «АРКС» 17.05.2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» на виконання полісу № АР0493347 від 20.08.2020 року частково відшкодувало сплачене страхове відшкодування, а саме за мінусом франшизи та коефіцієнту втрати товарної вартості, що склало загальну суму 11 887,23 грн. яку позивач наразі просить стягнути з відповідачки [PERSON] , особи з вини якої було завдано шкоду його страхувальнику [PERSON] з підстав, передбачених правилами статтей 993, 1194 ЦК України. Так, судом встановлено, що наданий суду відповідачкою [PERSON] примірник полісу №АР/0493347 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.08.2020 року укладений ТДВ «СГ «Оберіг» та [PERSON] не містить даних про франшизу, у той же час за даними інформації отриманої від МТСБУ видно, що полісом серії АР номер 000493347, діючим на 19.11.2020 року страхової компанії ТДВ «СГ «Оберіг» встановлено франшизу в розмірі 2 500, 00 гривень (а.с.22). Крім того, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] рік випуску автомобіля - 2020, відповідно станом на час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце з вини [PERSON] за участю зазначеного транспортного засобу 19.11.2020 року строк його експлуатації становив менше року (а.с.14). Відповідно до правил статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або про відмову у здійсненні страхової (регламентної) виплати може бути оскаржено страхувальником або потерпілою особою, або іншою особою, яка має на неї право, у судовому порядку. На думку суду заперечення відповідачки, що її страховик ТДВ «СГ Оберіг» не у повному обсязі виконало свої зобов`язання у частині виплати страхового відшкодування не можуть стати підставою для відмови у задоволенні заявленого до неї спору, оскільки рішення ТДВ «СГ «Оберіг» про часткове задоволення вимог ПрАТ «СК «АРКС» щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що стався з її вини нею не оскаржено. Таким чином, беручи до уваги те, що ПрАТ «СК «АРКС» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, суд приходить до висновку, що сплачена позивачем на користь потерпілої особи сума матеріальної шкоди в частині не відшкодованій страховиком відповідачки в розмірі 11 887, 23 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved