Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Сіті Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021 в розмірі 64 360,56 гривень. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.09.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-107049037, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «для виплат» та надає клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з метою придбання клієнтом товарів для задоволення власних потреб. Кредитний договір укладений за допомогою електронного цифрового підпису позичальника. Посилався, що відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 41\~623,31 гривень, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Зазначив, що банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору та додаткової угоди, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. Зазначив, що 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі і за кредитним договором №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021, сума заборгованості за яким становить 64\~360,56 гривень, з яких: 52\~663,11 гривень сума заборгованості за кредитом, 11\~697,45 гривень сума заборгованості за процентами. Посилався, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснювалося жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте, станом на дату подачі позову, вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» змушений звертатися до суду з даною позовною заявою. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили. Рух справи Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 03 травня 2024 року цивільну справу №953/3576/24 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія ««Сіті Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості передав за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 05 червня 2024 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» залишив без руху, надав позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 11 червня 2024 року відкрив провадження по справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, у прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом згідно з вимогами ч. 6\~ст. 187 ЦПК України. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 27.09.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-107049037 (ти кредиту кредит) (а.с. 5-7). Заяву-Договір підписано електронним підписом відповідача 999471. Відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору, банк надає клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта з метою придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для надання послуги споживчого кредиту, банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат». На умовах цієї Заяви-Договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 41 623,31 гривень, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. У залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один із таких способів: а) кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.2. Заяви-Договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Заяви-Договору сумі на картковий рахунок № [NUMBER] (далі - КР); б) Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР з наступним відображенням операції надання кредиту на КР через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення операційного часу). Згідно з п. 2.2, 2.3, 2.4 Заяви-Договору, строк кредиту - 24 місяці(-ів), з 27.09.2021\~(дата надання кредиту) по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу. ???Проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована і становить: на період з 27.09.2021\~по 28.11.2021\~(включно) розмір процентної ставки за кредитом складає 24,95% річних. З 28.11.2021 процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 49,90% річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору. Дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу - 27 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком. З метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 22 числа кожного місяця договірне списання коштів з КР на поточний рахунок в сумі 2 774,37 гривні, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно з Графіком (п. 2.4.1 Договору). Крім того, 27.09.2021 [PERSON] електронним цифровим підписом 999471 було підписано: Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супровідних послуг), Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та Заяву №014-RO-82-107049037 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 12 червня 2020 року (Індивідуальна частина) (а.с. 8-12). Факт надання банком [PERSON] \~кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021 підтверджується випискою по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом (а.с.16-18). 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників (а.с. 20-24). Згідно з Реєстром боржників від 22.02.2023 до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 64 360,56 гривень, з яких: 52\~663,11 гривень сума заборгованості за кредитом, 11\~697,45 гривень сума заборгованості за процентами (а.с. 27-28). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк», за відповідачем [PERSON] за кредитним договором №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021станом на 21 лютого 2023 року утворилася заборгованість: за кредитом - 52\~663,11 гривень, за процентами 11\~697,45 гривень, всього сума заборгованості складає 64\~360,56 гривень (а.с. 19). Позивач направляв відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с. 29-32). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За змістом ст. 12,\~13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За правилами ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст.\~627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626,\~ст. 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст. 3 цього Закону\~електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннями ст. 129 Конституції України. Відповідно до вимог\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогами ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] було порушено умови укладеного нею вказаного вище договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідач [PERSON] не надала доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено\~ст. 629 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. Отже, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021становить 64\~360,56 гривень, з яких: 52\~663,11 гривень заборгованість за кредитом, 11\~697,45 гривень заборгованість за процентами. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правилами ст. 514 ЦК України\~унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що відповідачем [PERSON] було укладено договір №014-RO-82-107049037 від 27.09.2021, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум ані позичальнику, ані новому кредитору ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять. З огляду на наведене вище, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з платіжною інструкцією №634 від 20 березня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1400,00 гривень. Так, судом установлено, що позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 14 червня 2023 року укладено Договір №14/06/2023 про надання правничої допомоги з адвокатом Титаренком В.В., відповідно до п. 1.1 якого адвокат за дорученням клієнта зобов`язується в порядку та у спосіб, передбачений законом, надавати клієнту правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором про надання правничої допомоги відповідно до замовлень, які оформлюються у формі Додатка-3 та мають власну нумерацію, що є невід`ємними частинами до нього, якщо інше не визначено додатковою угодою (а.с. 35-37). Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість правничої допомоги та порядок розрахунків за її надання клієнту, визначаються сторонами в Додатку 1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього договору та актами наданої правничої допомоги. Згідно з Додатком №1 угодою до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року №14/06/2023, сторони домовилися, що вартість правничої допомоги адвоката за підготовку та подачу до суду пакету документів щодо стягнення боргу з боржника становить: аналіз судової практики та законодавства 400 гривень/година; аналіз матеріалів, отриманих від клієнта 400 гривень/година, підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду 600 гривень/година (а.с. 38). Як убачається зі змісту Замовлення №434 до Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року №14/06/2023 від 18 березня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» передало в роботу адвокатові Титаренку В.В. матеріали по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором 014-RO-82-107049037 (а.с. 39). Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення №434 Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року №14/06/2023 від 18 березня 2024 року, адвокат Титаренко В.В. передав, а клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» прийняв такі послуги: аналіз судової практики та законодавства 1 година, 400 гривень; аналіз матеріалів від клієнта за Кредитним договором 014-RO-82-107049037 1 година, 400 гривень; підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду 1 година, 600 гривень (а.с. 40). Згідно з платіжною інструкцією №668 від 20.03.2024 ТОВ «Фінансовою компанією «Сіті Фінанс» на рахунок адвоката Титаренка В.В. було перераховано кошти в розмірі 1400,00 гривень, призначення платежу оплата за послуги з правничої допомоги за замовленням №434 до договору № 14/06/2023 від 14.06.2024 (а.с. 41). За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що унормовано вимогами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»,. Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічного змісту висновків щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. З огляду на викладене вище, можна дійти висновку, що ЦПК України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Частинами 5-6 статті 137\~ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6\~ст.\~137\~ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про доведеність позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у встановленому судом загальному розмірі в сумі 1400,00 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved