Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2004 року сторони уклали шлюб, у шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 02.07.2010 року шлюб було розірвано, а також з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2010 року. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час син [PERSON] вже досяг повноліття, але він навчається на першому курсі денної форми навчання в Ужгородському торговельно-економічному інституті ДТЕУ. Можливості працювати у нього не має, оскільки навчається за денною формою навчання. Крім іншого, для навчання він потребує дороговартісних навчально-методичних посібників, підручників, канцтоварів, оплати транспорту для проїзду до місця навчання, одягу, харчування, ліки, є потреба в хорошому телефоні, ноутбуці та інше мультимедійне обладнання для навчання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки заробітна плата на даний час складає від 7000 до 8000 грн. на місяць, так як працює не офіційно, інших видів доходу у неї немає. У зв`язку з цим разом з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працює, займається підробітком в сфері будівництва, має мінливий високий дохід та взмозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається. Інших дітей у нього немає, батьки на його утриманні не перебувають. У зв`язку з цим вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень без погіршення його матеріального стану до закінчення навчання в Ужгородському торговельно-економічному інституті ДТЕУ сином, а у разі продовження навчання (навчання в магістратурі й аспірантурі) - до досягнення ним 23 років. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на денній формі, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, яке в разі закінчення навчання припинити. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі в порядку письмового провадження, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2010 у справі №2п-5818/10 шлюб між сторонами розірвано, а також з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.05.2010 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішення суду у справі №2п-5818/10 мають преюдиційне значення для вирішення справи, яка розглядається. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.03.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №254, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з довідкою Ужгородського торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету від 15.03.2024 №01-15/66 така видана студенту 1-го курсу денної форми навчання [PERSON] в тому, що він дійсно навчається в Ужгородському торговельно-економічному інституті ДТЕУ з 01 вересня 2023 року за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю «Підприємництво та торгівля» для здобуття першого (бакалаврського) рівня освіти та заборгованість по оплаті за навчання відсутня. Сплачено за 1 семестр навчання в сумі 12650 грн. 09.08.2023, за 2 семестр навчання в сумі 12650 грн. 23.01.2024. До матеріалів справи додано договір про навчання №67Б-ПТд/23 від 14.08.2023, укладений між Державним торговельно-економічним університетом, в особі директора Ужгородського торговельно-економічного інституту ДТЕУ Гаврилка П.П., та вступником [PERSON] . Згідно з п. 2 договору заклад бере на себе зобов`язання здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Підприємництво та торгівля» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Згідно з п. 3 договору освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2027. Згідно з п. 12 договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб на умовах цього договору. Згідно з п. 13 договору, зокрема, визначено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 83700 грн., передбачено поетапну оплату. Факт реєстрації та проживання дитини з позивачем не спростовано належними і допустимими доказами. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відомостей щодо неспроможності відповідачем сплачувати аліменти через незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище, наявність у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина суду не надано. Відповідно до ст.\~199\~СК\~України, якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують\~навчання і\~у\~зв`язку\~з\~цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки\~зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти\~трьох\~років за\~умови,\~що\~вони\~можуть надавати\~матеріальну\~допомогу. Право\~на\~утримання\~припиняється у\~разі\~припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200\~СК\~України також передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до правової позиції, яка була висловлена Верховним Судом України у справі № 6-129цс15 (постанова від 24.02.2016 року) на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185\~СК\~України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Законодавець передбачив, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, як визначено нормою частини 2 статті 179 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з огляду на вищезазначені норми закону та правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 26 квітня 2024 року (від дня пред`явлення позову) до дати закінчення дитиною навчання або до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятитрьохрічного віку. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст.\~141\~ЦПК\~України слід покласти на відповідача, оскільки позивач в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved