Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила змінити спосіб аліментів, стягуваних на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2015 року у цивільній справі №392/334/15-ц та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частиниз усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішення законної сили й до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 гривень щомісячно починаючи з 25.02.2015 року і до стягнення дітьми повноліття. На даний час сума стягуваних аліментів на утримання дітей є недостатньою для їх матеріального утримання, оскільки витрати на їх утримання є значними та тяжко самостійно їх оплачувати, потреби дітей постійно зростають, збільшилися витрати на продукти харчування та речі першої необхідності. Відповідач є здоровим працездатним чоловіком, та спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач ухилявся від сплати аліментів визначених рішенням суду та в нього виникла заборгованість, яка на березень 2023 року склала понад 32 тис. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 грн, а 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 1416,50 грн, при цьому відповідач сплачує по 200 грн. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 року [PERSON] відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено по справі підготовче засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 року, на підставі розпорядження №9 від 05.04.2024 року, справу розподілено судді Бадердіновій А.В. для розгляду. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2024 року дану справу прийнято до свого провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Багрій В.А. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 16.11.2023, 15.02.2024, 20.03.2024, 17.04.2024 року та 13.06.2024, 16.07.2024, 28.08.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8, ч.11 ст. 128 ЦПК України, судова повістка направлялась за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повернуті конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20, 48, 54), крім того, повідомлялася шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.58, 68), причини неявки суду не відомі, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, серії [NUMBER] від 27.08.2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 04 від 14.08.2009 року та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, серії [NUMBER] від 27.08.2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 06 від 21.06.2013 року. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені: в графі батько " [PERSON] " та в графі мати " [PERSON] ". Відповідно до довідки Злинської сільської радою Новоукраїнського району Кіровоградської області за №508 від 08.07.2024 року, вбачається, що діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2015 року із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 200 гривень щомісячно, починаючи з 25.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим, відзначається, що у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров`я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі №6-143цс13). Крім того, згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень; Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2823 грн. Так, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» - прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведеного слідує, що аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи також до уваги, що діти [PERSON] та [PERSON] , проживають із матір`ю (позивачем), що підтверджується довідкою про місце проживання та реєстрації, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні інших малолітніх (неповнолітніх) осіб, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобов`язань. Позивач у позові зазначала про те, що сума аліментів, яку сплачує відповідач не вистачає для матеріального забезпечення дітей, оскільки прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 грн, а 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 1416,50 грн. На підставі чого, просила змінити розмір аліментів з (по) 200 грн на передбачений законом розмір 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, надала копії чеків, що підтверджують купівлю 11.08.2023 року кросівок жіночих на суму 469 гр, кеди 449 грн, джинсів жіночих 595 грн, 495 грн, лонгсліва жіночого 195 грн, 20.07.2024 року канцелярських товарів до школи (зошити, олівці, ручки, файли) на суму 270,50 грн. 27.07.2023 року постільної дитячої білизни на суму 1400 грн, 08.08.2023 року костюми 1500 грн, босоніжки 500 грн, футболки 400 грн, шкарпетки 100 грн. Суд враховує, що з часу винесення рішення Маловисківським районним судом Кіровоградської області від 17.03.2015 року про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у розмірі по 200 грн прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово змінювався, та у зв`язку із ростом та розвитком дитини збільшилися витрати на її утримання. Відповідачем вказані факти не спростовано, доказів протилежного суду не надано, та судом не встановлено. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що законодавчо визначений розмір аліментів, які стягуються з платника аліментів на двох дітей становить 1/3 частину заробітку (доходу), а тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., за ставками судового збору на час пред`явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів.

Outcome: approved