Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2023 року у справі № 309/1388/23, яким змінено розмір аліментів, які стягуються на утримання сина та визначено стягувати з нього аліменти в розмірі 2900 гривень на дитину щомісячно. Позов обґрунтовує тим, що він не може сплачувати дану суму, оскільки вона перевищує розмір отримуваної ним допомоги по інвалідності, інших доходів він немає.\~ Зазначає, що йому встановлена друга група інвалідності через психічне захворювання і йому протипоказана робота психофізичним навантаженням. У зв`язку із хворобою він не може влаштуватись на роботу, єдиним джерелом доходу є державна соціальна допомога по інвалідності у розмірі 2100 грн. На сьогодні всі його витрати на лікування та утримання несе його мати, оскільки через хворобу та майже постійне лікування в нього немає додаткового доходу. Зазначає також, що з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів від 23.01.2020 року та до цього часу він аліменти\~ сплачував своєчасно та в повному розмірі. В нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. 22 липня 2024 року через канцелярію суду від представника відповідачки адвоката Плешинець М.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявлений позов сторона відповідача не визнає, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. У відзиві представник відповідачки зазначає, що твердження позивача, що він є інвалідом ІІ групи і йому протипоказана робота з психофізичним навантаженням, а пенсія в розмірі 2100 грн. є його єдимим джерелом його доходу, не відповідає дійсності. Так, в рішенні Хустського районного суду Закарпатської області у справі № 309/2658/19 від 23 січня 2020 року позивач також зазначав що є інвалідом ІІІ групи, а також те, що працевлаштуватись не може із-за хвороби, що стверджував довідкою МСЕК № 785/15 від 18.10.2019 р., та актом обстеження сімейно-майнового стану від 27.08.2019 р. Таким чином, ще в рішенні\~ Хустського районного суду, яким вирішувалось стягнення позивач зазначав, що має інвалідність. Відповідач зазначає, що пенсія не є єдиним доходом позивача, оскільки він є сезонним робітником та регулярно виїжає на заробітки за кордон, користуючись посвідченням інваліда, де має стабільні високі доходи. Крім цього, в період перебування на території України, позивач також має постійні заробітки, оскільки переважно працює неофіційно на набудівництві. Натомість довіка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії за № 390428, що додана до позовної заяви, не вказує, що позивач є непрацездатним, а тому доводи позивача з цього питання є безпідставними. Актом обстеження житлово-побутових умов не може підтверджуватись обставина перебування у скрутному матеріальному становищі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заперечив проти задоволення позову.\~ За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази подані сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 23.01.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2023 року у справі № 309/1388/23 змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 23 січня 2020 року та визначено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . [INFO] , у розмірі 2900 (дві тисячі дев`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно довідки до акту огляду медико-саціальною експертною комісією серія 12ААВ за № 390428 [PERSON] повторно встановлена друга група інвалідності. У відповідності до довіки № 66 КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради [PERSON] знаходиться на обліку та ліуванні у лікаря-психіатра психо-наркологічного відділення «Лікувально-діагностичного центру» Хустської міської ради з 15.05.2008 року. Довідкою за № 822 віл 02.05.2023 року УСЗН виконкому Хустської міської ради підтверджено, що позивач [PERSON] отримує державно соціальну допомогу в розмірі 2 100 грн. У відповідності до вимог статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912), яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За вимогами ч.1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182СК України). Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року 3 196 грн. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вище зазначених норм Закону, судом встановлено відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на підставі статті 192 СК України, оскільки позивачем не надано жодних доказів щодо погіршення його матеріального становища чи погіршення стану здоров`я, оскільки згідно довідки за № 66, виданої КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради, діагноз [PERSON] встановлений ще до укладення шлюбу сторонами та з цього часу не змінювався. Доводи позивача про наявність у нього інвалідності враховуються судом, однак не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки позивачем не додано доказів його перебування в скрутному матеріальному становищі, оскільки доданий до матеріалів справи акт обстеження житлово-побутових і матеріальних умов суд оцінює кретично, з огляду на наявність сумнівів, що соціальна допомога є єдимим джерилом його доходу, позаяк\~ дослідженою судом довідкою до акту огляду медико-саціальною експертною комісією серія 12ААВ за № 39042 не стверджується, що позивач\~ є непрацездатним, а тому він не позбавлений можливості працювати, тому пошук роботи залежить від позивача. Суд констатує, що визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2023 року у справі № 309/1388/23 розмір аліментів - 2 900 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає вимогам Сімейного кодексу України, його зменшення не сприятиме належному забезпеченню сина позивача [PERSON] та суперечитиме інтересам дитини. З метою уникнення обставин настання випадків, за яких дитина, яка одержує аліменти, виявиться незабезпеченою належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed