Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного\~управління Пенсійного\~Фонду України\~у Чернівецькій\~області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на грошові кошти, в\~якому просив стягнути з ГУ ПФУ у Чернівецькій області на його користь ненараховану та недоотриману пенсію після смерті його батька [PERSON] за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року у розмірі 166 328 грн. В обґрунтування позову вказував, що за життя його батько отримував військову пенсію, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як отримувач пенсії за вислугою років за законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». У зв`язку із протиправною бездіяльністю відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсійних виплат за період з 1 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року його батько [PERSON] звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. В подальшому, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі №600/4630/21-а позовні вимоги [PERSON] задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області перерахувати та виплатити [PERSON] починаючи з 01 грудня 2019 року, пенсію на підставі довідки від 18.06.2021 року № 33/46-801/4995 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області», а також здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Поряд із цим, [PERSON] не встиг отримати недоплачену суму пенсії, оскільки [INFO] помер, тоді як рішення суду у справі, яким пенсійний орган зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, набрало законної сили 10 березня 2022 року, тобто після його смерті. З метою прийняття спадщини [PERSON] ,\~дружина померлого\~-\~ [PERSON] ,\~та донька\~померлого -\~ [PERSON] своєчасно\~ звернулися\~ до\~ приватного\~ нотаріуса\~Чернівецького міського\~нотаріального округу\~Блауш Н.З.\~та після\~чого нотаріусом\~було відкрито\~спадкову справу №18/2022 на спадкове майно після смерті [PERSON] на невиплачену (недоотриману) пенсію та інших грошових сум, які були нараховані на підставі рішення суду за період з 01 грудня 2019 року по 01 травня 2022 року, і на яке він мав законне право. При цьому, зазначав, що 09 червня 2022 року приватним нотаріусом Блауш Н.З. відправлено запит №40/02-14-18/2022 до Управління Пенсійного Фонду України щодо підтвердження наявності недоотриманої пенсії та інших грошових сум на ім`я померлого [PERSON] , які зберігаються в управлінні ПФ України в Чернівецькій області, однак який залишено без відповіді. Крім того, вказував, що згідно листа ГУ ПФУ в Чернівецькій області № 2400-1703-8/45475 від 01.11.2023 року, вбачається, що дійсно 11.02.2022 року до ГУ ПФУ в Чернівецькій області надійшло рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року по справі № 600/4630/21-а за позовом [PERSON] , але у зв`язку із його смертю перерахунок пенсії не проводився, відтак відсутня сума боргу, обчислена на виконання даного судового рішення. Оскільки в силу вимог статті 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, входять до складу спадщини, то дії відповідача, який перешкоджає йому як спадкоємцю у реалізації права на спадщину у вигляді невиплаченої доплати до пенсії спадкодавця, вважає протиправними, а тому на підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області на його користь ненараховану та недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року у розмірі 166 328 грн. Не погоджуючись із поданим позовом, представник відповідача Головного управління\~Пенсійного Фонду\~України у\~Чернівецькій області подала письмовий відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини. Зокрема вказувала, що перевіркою матеріалів архівної\~пенсійної справи\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~встановлено,\~що за\~життя він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та пенсією забезпечений по 31.03.2022 року. Зазначала, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року по справі №600/4630/21-а зобов`язано Головне управління перерахувати та виплатити [PERSON] , починаючи з 01 грудня 2019 року пенсію на підставі довідки від 18.06.2021 року № 33/46-801/4995 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. При цьому, вказувала, що у зв`язку зі смертю [PERSON] 01.03.2022 року перерахунок пенсії на виконання даного рішення суду не проводився. Зазначала, що оскільки [PERSON] помер до дати набрання судовим рішенням законної сили, перерахунок пенсії на виконання рішення суду не проводився, відтак - відсутня сума боргу, обчислена на виконання даного судового рішення, а тому вважає вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Таким чином вважає, що оскільки сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, оскільки в силу положень статті 1219 ЦК України вона нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, тоді як визначена позивачем грошова сума не належала спадкодавцеві на момент смерті. У відповіді на відзив представник позивача зазначав, що рішенням суду встановлено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Чернівецькій області здійснити перерахунок на виплату [PERSON] починаючи з 01 грудня 2019 року, пенсію на підставі довідки від 18.06.2021 року № 33/46-801/4995 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того, зазначав, що спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя, а тому вважає заперечення відповідача неправомірними та безпідставними. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що за життя [PERSON] отримував пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області перерахувати та виплатити [PERSON] починаючи з 01 грудня 2019 року, пенсію на підставі довідки від 18.06.2021 року № 33/46-801/4995 про розмір грошового забезпечення, наданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 01 березня 2022 року, тобто після ухвалення рішенн суду, однак до набрання ним законної сили, [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 33). Позивачем у даній справі є син [PERSON] [PERSON] , якимй з метою оформлення спадщини після смерті батька , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу . Зокрема, 09 червня 2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З., за заявами членів сім`ї померлого [PERSON] - дружини [PERSON] , доньки [PERSON] та сина [PERSON] зареєстровано спадкову справу - №69362709 у спадковому реєстрі та № 18/2022 у реєстрі нотаріуса. Крім того, у матеріалах справи містяться заяви доньки [PERSON] , та дружини померлого [PERSON] , які повідомили, що на вказані доплати вони не претендують, та не заперечують, щоб їх успадкував син помелого [PERSON] (а.с.42-43). В межах даної спадкової справи, 09 червня 2022 року приватним нотаріусом Блауш Н.З. перевіряючи склад спадкового майна направлено запит №40/02-14-18/2022 до Управління Пенсійного Фонду України про підтвердження наявності недоотриманої пенсії та інших грошових сум на ім`я померлого, які зберігаються в управлінні ПФ України в Чернівецькій області. Як вбачається, зі змісту листа ГУ ПФУ в Чернівецькій області № 2400-1703-8/45475 від 01.11.2023 року, що 11.02.2022 року до ГУ ПФУ в Чернівецькій області надійшло рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року по справі № 600/4630/21-а за позовом [PERSON] , але у зв`язку зі смертю позивача 01.03.2022 року, до набрання законної сили, перерахунок пенсії не проводився, відтак відсутня сума боргу, обчислена на виконання даного судового рішення. Таким чином, відповідач не виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, яким його зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] . З урахуванням довідки щодо визначення розміру пенсії, який виплачувався спадкодавцю з урахуванням зобов`язання Пенсійного фонду здійснити її перерахунок позивачем визначено суму, яка мала бути нарахована та вплачена на підставі рішення суду в розмірі 166328 грн. й відповідно даний розмір перерахунку відповідачем не спростовано, а також не надано відповідної довідки на ухвалу суду про витребування доказів із вказівкою про те, що перерахунок пенсії за період з 1 грудня 2019 року по 31 березня 2022 року не проводився на підставі рішення суду, оскільки [PERSON] до набрання рішення суду законної сили помер. Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби, та деяких інших осіб».. Відповідно до частини першої статті 61 ЗаконуІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 ЗаконуІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. При цьому, за змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд встановивши, що рішенням рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили 10 березня 2022 року й відповідно не було оскаржено відповідачем, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області перерахувати та виплатити [PERSON] пенсію починаючи з 01 грудня 2019 року пенсію, однак суми пенсії, що належали батьку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, приходить до висновку про те, що позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена ним вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. Відтак, з ГУ ПФУ у Чернівецькій області підлягає стягненню не нарахована та недоотримана пенсія померлого [PERSON] за період з 01 грудня 2019 року по 31 березея 2022 року на користь позивача у розмірі 166\~328 грн., згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не спростовано та на виконання ухвали суду за клопотанням позивача про витребування відповідної довідки, останню не надав, заперечивши взагалі право на спадкування позивача. При цьому, доводи відповідача в тій частині, що спадкодавець [INFO] помер, тобто до набрання законної сили рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, у зв`язку з чим перерахунок пенсії [PERSON] на виконання судового рішення не проводився, розмір такої пенсії не обчислювався, а отже, сума недоотриманої пенсії відсутня, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Доводи відповідача про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, також є неспроможними, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає, що відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 422 гривень 40 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved