Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.12.2023 він з відповідачем зареєстрували шлюб у Балтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №239. До реєстрації шлюбу сторони вели спільне господарство та [INFO] в них народилася донька [PERSON] . З весни 2024 року він з відповідачем перестали проживати однією сім`єю по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя неможливості ведення спільного господарства та проживання в одному будинку. Спору щодо спільного майна та місця проживання доньки між сторонами нема. Позивач в судове засідання не з`явився, однак просить суд розглянути справу за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, заперечень не має. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Із оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 07 грудня 2023року в Балтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був зареєстрований шлюб, актовий запис №239, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.2020. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту ст.21, 24 СК України вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved