Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом на користь позивача. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , дочка [PERSON] померла [INFO] , спадщину не прийняли. Через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами. З метою реалізації спадкових прав позивач просив визнати за ним право власності на зазначений будинок в судовому порядку. Відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України\~визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, судові витрати просив залишити за ним. Від Колодяжненської сільської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позову суд відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалив рішення у підготовчому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. 24.02.1994 Любитівською сільською радою народних депутатів Ковельського району Волинської області за реєстраційним номером 20 посвідчений заповіт, за змістом якого [PERSON] заповів усе своє майно сину [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.08.1998, актовий запис №31). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, має місце спадкування за заповітом. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 13.06.1964. [PERSON] (дружина спадкодавця) померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2014, актовий запис №7), а [PERSON] (дочка спадкодавця) померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від22.10.2021, актовий запис №101). Обидві не вступали в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] . [PERSON] 13.02.2012 подала до Любитівської сільської ради заяву в якій просила вважати її такою, що відмовилась від прийняття спадщини. 08.07.2024 Ковельська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно (повідомлення №937/01-16 від 08.07.2024). Згідно з витягом з погосподарської книги №2 с.Дроздні за 1996-2000 роки та довідки Колодяжненської сільської ради Ковельського району №1240 від 30.10.2023 по особовому рахунку № [NUMBER] значиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Будинок збудований у 1968 році. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який проживає у вказаному будинку, обробляє земельну ділянку. Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, прибудова, ганок, гараж-хлів, сарай, вбиральня, хвіртка, ворота, огорожа 1968 року побудови. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №387294985 від 18.07.2024 та за даними КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради №5972/01-04 від 05.12.2023, право власності на спірний житловий будинок не зареєстроване. Ураховуючи ті обставини, що позивач просить визнати за ним право власності на майно, що належало спадкодавцю, який помер до 01.01.2004, то застосуванню підлягають норми чинного на той час законодавства Цивільного кодексу РСР 1963 року, які регулювали ці правовідносини. Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~ В силу статті 534 ЦК УРСР позивач є спадкоємцем щодо спірного майна за заповітом і прийняв спадщину в порядку визначеному статтею 549 ЦК УРСР. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За матеріалами справи право на спадщину за заповітом належить лише позивачу. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок. За приписами постанови Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності. Відповідно до статті 31 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат»та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16\~ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого ним клопотання.

Outcome: approved