Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 16.04.2024 надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] , що зареєстрований 28 березня 1984 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області,\~актовий запис\~ № 11. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 28 березня 1984 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 11. Від сумісного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися через відсутність порозуміння, а тому більше 10 років не проживають разом. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивачка в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2024 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, виходячи з положень ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2023, виданого повторно Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), сторони зареєстрували шлюб 28.03.1984 у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що вчинено актовий запис №11 ( а.с. 5). Від сумісного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. З пояснень позивачки, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися через відсутність порозуміння, а тому більше 10 років не проживають разом. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер та вважає доцільним його розірвати . З поданих заяв з`ясовано, що сторони не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений останньою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved