Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

адвокат Турецька Є.А. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; Перечинський відділ ДРАЦСу внести зміни до актового запису про народження дитини, де у відомостях про батька вказати батьком дитини відповідача замість [PERSON] , а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] (15 липня 2022 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ) та [PERSON] з листопада 2015 року мали стосунки, під час яких позивач завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] . Оскільки після того, як відповідач дізнався про вагітність позивача, стосунки між ними припинились, відтак\~ дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач надав свій біологічний матеріал для проведення ДНК тесту на батьківство на предмет встановлення біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , який буде готовий приблизно 10 серпня 2024 року та наданий суду для дослідження як доказу. Крім цього зазначає, що дитина постійно проживає з матір`ю, яка самостійно не зможе забезпечити доньці належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Після народження доньки [PERSON] , який є працездатним та може сплачувати аліменти, не спілкувався з нею, не брав участі у її вихованні, не надавав матеріальну допомогу. Сторони не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір сплачуватиме на її утримання. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом адвоката Турецької Євгенії Андріївни, яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Турецька Є.А. у судовому засіданні уточнила позовну вимогу в частині внесення змін до актового запису про народження, а саме просила у відомостях про батьківство вказати батьком [PERSON] замість [PERSON] , прізвище дитини залишити без змін, а по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як третьої особи [PERSON] не заперечила проти задоволення пред`явленого позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31)). Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)). Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина перша статті 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. П`ятнадцятого липня 2022 року у Перечинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 111, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15 липня 2022 року (а. с. 8). Батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] , про що 21 вересня 2016 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зроблено актовий запис № 89, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 21 вересня 2016 року (а. с. 4). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу № 00045944215, сформованого 11 липня 2024 року та наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відомості про [PERSON] як про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 5-6).\~ Отже, вказане свідчить, що матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а відомості про її батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Поряд з цим, позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом, стверджує про те, що біологічним батьком її доньки є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Outcome: approved