Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

07.05.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який 12.07.2001 року розірвано. В період перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати разом як чоловік та жінка і у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Але зважаючи на різні погляди на подальше сімейне життя позивач та відповідач вирішили розійтися та проживати окремо. Діти залишились проживати разом із відповідачем. Після того як сину [PERSON] виповнилося 9 років, тобто з 2019 року останній почав проживати з позивачем, а старший син залишився проживати з відповідачем. Вказує, що відповідач минулого року поїхала на постійне місце проживання до Іспанії та найближчим часом не зберається повертатися в Україну. Фактично відповідач самоусунулася від свого батьківського обов`язку щодо сина [PERSON] , залишивши дитину на позивача. Хоча місце проживання [PERSON] зареєстровано в квартирі де зареєстрована місце проживання відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позоного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, проте не з`явилась в судове засідання. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши учасників процесу, суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.08.2010 року виданого Відділом реєстрації цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.05.2005 року, 12.07.2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Згідно акта обстеження умов проживання вбачається, що на підставі заяви [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проведено обстеження умов проживання, відповідно до якого умови проживання задовільні, в будинку зроблений сучасний ремонт, він обладнений сучасною побутовою технікою (а.с. 16). Відповідно до висновку сільського голови [PERSON] щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді Бучанського району Київської області від 17.07.2024 року (протокол №12) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 44-46). Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , без поважних причин залишила її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та матір`ю зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення її батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судом задоволено позовні вимоги позивача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1211.20 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved