Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (а.с. 39-40, зворотні сторони), в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2622083400:03:003:0046, площею 1,3253 га, яка знаходиться за адресою: с. Надіїв, урочище «Галицьке» Калуського району Івано Франківської області, що належала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є спадкоємцем майна після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить, зокрема, земельна ділянка, кадастровий номер 2622083400:03:003:0046, площею 1,3253 га, яка знаходиться за адресою: с. Надіїв, урочище «Галицьке» Калуського району Івано Франківської області. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право власності на дану земельну ділянку, позивачу [PERSON] , було відмовлено у зв`язку із тим, що в Державному акті та у витязі із Державного земельного кадастру є розбіжність у площі даної земельної ділянки. Так, у Державному акті площа спірної земельної ділянки вказана 0,7143 га, а у витязі із Державного земельного кадастру, площа становить 1,3253 га. Звернувшись до Головного управління Держгеокадастру в Івано Франківській області, йому було роз`яснено, що площа земельної ділянки становить 1,3253 га, оскільки бал бонітету ґрунтів за місцем знаходження земельної ділянки становить 28,9 і тому фізична площа більша, ніж зазначена в Державному акті. У зв`язку із цим він вимушений звертись до суду із даним позовом, оскільки виправити помилку в Державному акті в позасудовому порядку немає можливості. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Комарницький Е.Г. не з`явились. Останній 27.08.2024 на електронну пошту суду надіслав клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Долинської міської ради Креховецький І.М. у підготовче судове засідання не з`явився, 26.08.2024 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та зазначає про відсутність заперечень щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 27.08.2024 подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 19.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали на усунення недоліків такої. 01 липня 2024 року від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Від представника позивача 27.08.2024 надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Від представника відповідача Долинської міської ради Креховецького І.М. та відповідача [PERSON] , надійшли заяви про розгляд справи без їх участі та про відсутність заперечень щодо задоволення позову. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заяви відповідачів про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ними позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.07.1976 (а.с. 5) позивач [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.09.2022 (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, земельну ділянку, кадастровий номер 2622083400:03:003:0046, площею 0,7143 га, яка знаходиться за адресою: с. Надіїв, урочище «Галицьке» Калуського району Івано Франківської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №762567 (а.с. 11-12). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600122832024, від 07.02.2024 (а.с. 15, зворотна сторона), площа спірної земельної ділянки становить 1,3253 га. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на дану земельну ділянку позивачу було відмовлено у зв`язку із розбіжністю площі земельної ділянки в Державному акті та у Витязі з Державного земельного кадастру, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13-14). Згідно із листом начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано Франківській області від 13.05.2024 (а.с. 26-27), площа спірної земельної ділянки 38,3 ум.кад.га та бал бонітету ґрунтів за місцем знаходження ділянки становить 28,9 і тому її фізична площа складає 1,3253 га. У Державному акті зазначена помилкова площа. Отже, судом встановлено, що після смерті матері позивача [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку, кадастровий номер 2622083400:03:003:0046, яка знаходиться за адресою: с. Надіїв, урочище «Галицьке» Калуського району Івано Франківської області. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на дану земельну ділянку, позивачу [PERSON] було відмовлено через розбіжність площ земельної ділянки у Державному акті та у Витязі із Державного земельного кадастру. Дана розбіжність у фактичній площі земельної ділянки виникла через бал бонітету ґрунтів за місцем її знаходження. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІV. Оцінка суду: дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , належала земельна ділянка, кадастровий номер 2622083400:03:003:0046, площею 1,3253 га, яка знаходиться за адресою: с. Надіїв, урочище «Галицьке» Калуського району Івано Франківської області. Однак через розбіжність площ даної земельної ділянки у Державному акті та у Витязі із Державного земельного кадастру, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на цю ділянку. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України,\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син позивач [PERSON] , а розбіжність площі земельної ділянки у правовстановлюючих документах не позбавляє спадкоємця власності на спірне майно, вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved