Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] на користь позивача шкоду в порядку регресу у розмірі 2\~780,19 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 25.08.2021 року в м. Київ по вул. Лейпцизька, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volswagen» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди. На момент ДТП автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «УПСК» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ768098. У зв`язку з настанням страхового випадку, на підставі страхового акту №215/037/017279/21/1, ПрАТ «УПСК» відшкодувало [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2\~780,19 грн. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги згідно якого, до [PERSON] перейшло право вимоги за договором страхування №АТ768098 від 05.07.2021 року. Таким чином, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача (страховика) перейшло право вимоги до відповідальної за збитки особи, тобто відповідача, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 2\~780,19 грн. Ухвалою суду від 09.05.2024 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представник, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2022 року справа №757/67159/21-п, що [PERSON] , 25.08.2021 року о 11 годині 24 хвилини в м. Київ по вул. Лейпцизька, 16, керуючи автомобілем марки «Volswagen» д.н.з. [NUMBER] , порушив п.10.9., п.2.10. «а» Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , після чого залишив місце пригоди. В результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди. Вищевказаною постановою Печерського районного суду м. Києва вину [PERSON] у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, доведено повністю. Провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказана постанова набрала законної сили 12.04.2022 року. На час ДТП, автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] відповідно до полісу добровільного страхування наземного транспорту №АТ768098, був застрахований в ПрАТ «УПСК». Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до ПрАТ «УПСК» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно до страхового акту №215/037/017279/21/1 від 01.12.2021 року вартість страхового відшкодування автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в наслідок його пошкодження становить 2\~780,19 грн. ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , згідно страхового акту №215/037/017279/21/1 від 01.12.2021 року у розмірі 2\~780,19 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №21722 від 10.12.2021 року. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК»» та ФОП [PERSON] укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги згідно якого, у відповідності до умов договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1)\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Як вбачається з додатку №1 до договору №03/03/2023 про відступлення права вимоги від 03.03.2023 року, до [PERSON] перейшло право вимоги із [PERSON] за страховим актом №215/037/017279/21/1 у розмірі 2\~780,19 грн. Враховуючи вищезазначене до ФОП [PERSON] перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду під час ДТП яка сталась 25.08.2021 року, а саме із [PERSON] . Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки, ПрАТ «УПСК» здійснило виплату, а до ФОП [PERSON] перейшло право вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача, тобто виконані умови за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат із [PERSON] на користь [PERSON] , суд дійшов до наступного. Згідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України). Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 01.11.2022 року між адвокатом Самойленко П.М. (адвокат) та ФОП [PERSON] (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №01/11/22 згідно якого, предметом даного договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту, з метою захисту та відновлення порушених, невизнаних, оспорюваних прав та законних інтересів клієнта, які виникли у останнього на підставі договорів про відступлення права вимоги та інших, укладених ФОП [PERSON] (п.1.1.). Як вбачається з акту здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, адвокат Самойленко П.М. надав ФОП [PERSON] правову допомогу по страховій справі №215/037/017279/21/1, яка пов`язана зі страховим випадком, що мав місце 25.08.2021 року, винна особа [PERSON] , загальною вартістю 1\~400,00 грн. Відповідно до додаткової угоди №279 до договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, сторони за цією угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, по страховій справі №215/037/017279/21/1, становить 2\~000,00 грн., що сплачується клієнтом адвокату за надання останнім послуг. Як вбачається з копії платіжної інструкції P24AP24A2241674612D4601 від 23.01.2024 року, [PERSON] сплатив [PERSON] 2\~000,00 грн. Згідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Вищевказана правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18), від 15.06.2021 року по справі №159/5837/19. Отже, суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені останнім у вигляді судового збору.

Outcome: approved