Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором, укладеним в електронній формі, в розмірі 50 223,00 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 15.02.2022 між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційної телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено договір № 5544634 про надання споживчого кредиту, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач пройшов реєстрацію в ІТС ТзОВ «Авентус Україна», обрав бажану суму кредиту та строк кредитування, ознайомився з текстом примірного кредитного договору та іншою необхідною інформацією, після чого кредитодавцем було зроблено відповідачу пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, яку останній прийняв, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор «А859212». Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 15 000,00 грн. на строк 363 дні, стандартна процентна ставка 1,99 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] . Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому станом на 12.06.2024 у нього виникла заборгованість в розмірі 50 223,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 15 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 35 223,00 грн. 18 квітня 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, у відповідності до якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 5544634 від 15.02.2022. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1619983 від 62.05.2024 (а.с.30) адвокат Городніщева Є.О. не з`явилася, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача. Відповідачка відзиву на позов не подавала, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення За таких обставин суд постановив про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.02.2022 між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5544634 про надання споживчого кредиту (а.с. 17-26). Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту від 15.02.2022 (а.с. 33-34), ТзОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування цих коштів за реквізитами платіжної картки на строк 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 1.5, 3.1 даного договору та додатку № 1 до вказаного договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Розмір платежів буде нараховуватися за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 15.02.2022 відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТзОВ «Авентус Україна» кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. на платіжну картку. Умови кредитування визначені у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в яких обумовлені порядок та умови укладення кредитних договорів, нарахування відсотків, з чим [PERSON] погодилася, підписавши їх. ТзОВ «Авентус Україна» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 (а.с. 73-81) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 5544634 ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості) (а.с. 37-57), у відповідача наявна заборгованість за договором № 5544634 від 15.02.2022 в розмірі 50 223,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 15 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами -35 223,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 50 223,00 грн. заборгованості за договором № 5544634 про надання споживчого кредиту від 15.02.2022. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті від 28.05.2024 № 280 (а.с. 133). Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 28/03-2024 про надання правової допомоги від 28.03.2024, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщева Є.О., звіт про надання правової допомоги згідно вказаного договору від 28.05.2024, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн., рахунок на оплату № 3044-28/05-2024 від 28.05.2024, складання та подання позовної заяви в розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 108-110,31,36). Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved