Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

26.06.2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», використовуючи систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220110-007. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 20 000,00 грн. на умовахстроковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Кредитний договір № 220110-007 від 10.01.2022 року було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором R56008. Умовами Кредитного договору передбачено: - Позичальник має зробити 24 щомісячних платежів; - Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 10 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 18 500,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті 1 500,00 грн. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 220110-007 від 10.01.2022 року станом на 10.01.2024 р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 58 229,30 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту 19 792,01 грн. Прострочена заборгованість за процентами 38 437,29 грн. Станом на дату 10.01.2024 року ТОВ «Кредитсервіс» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором № 220110-007 від 10.01.2022 року не погашена Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором 220110-007 від 10.01.2022 р. за період із 10.01.2022 р. по 10.01.2024 р. у розмірі 58 229,30 грн. та понесені судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг від 02.07.2024 року, інформація щодо місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] відсутня. Разом з тим за вказаною адресою зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2024 року вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача ТОВ «Кредитсервіс» не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, поважну причину не явки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки та ухвали про відкриття провадження на адресу реєстрації, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подала. Згідно Довідок про причини повернення рекомендованого відправлення, яке направлялось відповідачці «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачка у визначений строк не надала суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.01.2022 між позивачем ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №220110-007. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, по відповідач зобов`язався повернути кредит позивачу та оплатити за користування кредитом на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного Позичальником кредитного продукту. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, процентна ставка за Договором є фіксованою. Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, датою повернення суми Кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, Договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору, У випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору, Сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. Відповідно до умов кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5%, що складає 1500,00 грн. Відповідно до п. 6.11.1. Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021 р., яка є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 6.11.2. Кредитного договору, підписанням Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». 10.01.2022 на банківський рахунок відповідача [PERSON] позивачем було перераховано грошові кошти у розмірі 18500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 10.01.2022 №2972. До вказаного договору додані графіки платежів за договором № 220110-007 від 10.01.2022, паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «24 місяці_ReCredit», публічна пропозиція (оферта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту на умовах продукту «Рекредит», виписка з особового рахунку за кредитним договором № 220110-007 від 10 січня 2022 року, довідка про укладення договору. Відповідно до п. 3.14. Публічної оферти, у випадку підписання Позичальником індивідуальної частини Договору в електронному вигляді порядок укладення Договору є наступним: 1) Позичальник авторизується в Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". 2) Перед укладенням Договору Позичальник ознайомлюється з інформацією про Кредитодавця згідно ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що розміщена на веб-сайті Кредитодавця в розділі "Про компанію". 3) Позичальник у Особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця ознайомлюється із сформованою засобами інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця Індивідуальною частиною Договору на підставі погодженої Заявки Позичальника і перевіряє правильність внесених даних. 4) До моменту підписання Індивідуальної частини Договору Позичальник має можливість відмовитись від підписання та змінити умови Заявки і зміст наданої в Заявці інформації. У такому випадку формується нова Заявка Позичальника, яка розглядається Кредитодавцем у відповідності до п.п. 3.2- 3.10 цього Розділу). 5) Позичальник на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписує Індивідуальну частину Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором (шляхом введення коду з SMS повідомлення, отриманого на Телефон Позичальника або на електронну пошту Позичальника). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 5.6 Публічної пропозиції (оферти) у разі наявності заборгованості позичальника сплачений ним платіж розподіляється наступним чином: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачується нараховані пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору про кредит; у четверту чергу сплачується сума дострокового повернення кредиту. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Кредитний договір № 220110-007 від 10.01.2022 року було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором R56008 (10.01.2022 13:06:10). Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним змішаним кредитним договором ТОВ «Кредитсервіс» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт укладання кредитного договору та факт надання кредитних коштів. Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 220110-007 від 10.01.2022 станом на 10.01.2024 становить 58229,30 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19792,01 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом в розмірі 38437,29 грн. Відповідач доказів на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості, зокрема і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої, суду не надав. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Отже, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконала, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачкою до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 58229,30 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у судовому порядку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що понесені та документально підтверджені позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 року, укладеним між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», в якому сторони визначили, що розмір винагороди за подання до суду позовної заяви складає 7000,00 грн.; актом №3 приймання-передачі наданої АО «Правовий діалог» правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 на загальну суму 7000,00 грн., платіжною інструкцією №1567 від 05.01.2024 про сплату ТОВ «Кредитсервіс» на користь АО «Правовий діалог» винагороди за надану правничу допомогу за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 на загальну суму 7000,00 грн. Суд акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Суд звертає увагу, що стороною відповідача не було заявлено про зменшення правничих витрат, суд дослідивши перелік послуг, наданих адвокатом позивача за договором про надання правової допомоги, вважає що заявлені витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у цій справі, тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved