Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В квітні 2024 року ТОВ «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №R52110336579В\~від 28\~вересня 2012 року у розмірі 186349,41 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 150264,24 грн., суми інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 36085,17 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, відзив на позовну заяву відповідач не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R52110336579В, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу кредит на загальну суму 183920,00 грн., зі строком повернення до 28 вересня 2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. У свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. 28 вересня 2012 року для забезпечення виконання зобов`язань відповідачем було укладено договір застави № R52110336579В-Z1, згідно якого надано в приватне обтяження транспортний засіб автомобіль марки FORD, модель KUGA TREND, тип легковий універсал, 2012 р.в., колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 220615нв, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним Договором №R52110336579В та Договором застави № R52110336579В-Z1. 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Прайм Альянс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним Договором №R52110336579В. 14 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Прайм Альянс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором застави № R52110336579В-Z1. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року TOB «Прайм Альянс» набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R52110336579В від 28 вересня 2012 року у розмірі 150264,24 грн. Як вбачається з матеріалів справи, всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Прайм Альянс», ні на рахунки попереднього кредитора. Так, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Прайм Альянс» за Кредитним договором № R52110336579В від 28 вересня 2012 у розмірі 186349,41 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 150264,24 грн., суми інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 36085,17 грн. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.\~527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050\~ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вказаної правової норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. З розрахунку встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не повернув, чим порушив вимоги ст.\~526\~ЦК України та умови Кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81\~ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Враховуючи неналежне виконання умов договору та не повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № R52110336579В від 28 вересня 2012 року у розмірі 186349,41 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 150264,24 грн., суми інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 36085,17 грн. З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved