Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що під час перебування у нотаріуса йому стало відомо, що Київським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) накладено арешт на усе його майно у рамках виконавчого провадження 2543056 від 28.10.2005 року та, зокрема, під арештом виявилася і квартира де він зареєстрований, за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира навіть не належить позивачу на праві приватної власності. Згідно доводів позивача, підставою для накладення обтяження стало Виконавче провадження ВДВС Київського районного управління юстиції м.\~Харкова відкрите постановою №А/8 від 25.10.2005 року по виконавчому напису №\~2613 від 25.10.2005 виданому приватним нотаріусом Саутенко Н.В. про стягнення з позивача на користь [PERSON] 206980,00 грн. Позивач зазначив, що ним повністю погашено заборгованість на користь співвідповідача [PERSON] , однак, наявність у державному реєстрі запису про арешт усього його майна, позивач позбавлений можливості набуття та реєстрації права власності на рухоме та нерухоме майно. Порушується конституційне право позивача на володіння, розпорядження та користування належною йому приватною власністю. Під арештом опинилася і квартира, яка належить іншим власникам. Співвідповідач Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за результатами розгляду звернень позивача, повідомив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження №\~2543056 є повідомлення від 28.10.2005 ВДВС Київського району м. Харкова. При цьому співвідповідач інформує, що виконавчі провадження за якими боржником визначено позивача зареєстрованими у відділі не значаться. З приводу питання про скасування арешту з майна співвідповідач рекомендував позивачу звернутися до суду. Оскільки у позасудовому порядку зняти арешт з майна не можливо, позивач просив ухвалити рішення, яким зняти арешт з усього майна [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] , зокрема: скасувати арешт накладений ВДВС Київського р-ну м. Харкова, реєстраційний номер обтяження: 2543056, дата реєстрації 28.10.2005. Зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений ВДВС Київського р-ну м. Харкова, реєстраційний номер обтяження: 2543056, дата реєстрації 28.10.2005. Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій визнав вимоги позивача обґрунтованими, а позовні вимоги визнав в повному обсязі. Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, додавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Ухвалою суду від 07.06.2024 до участі у цивільній справі № 953/3653/24 за цивільним позовом [PERSON] залучено у якості співвідповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно інформації нотаріуса, у рамках виконавчого провадження № 2543056 від 28.10.2005 року, накладено арешт на усе майно позивача, зокрема і на квартиру де він зареєстрований, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира не є предметом приватної власності позивача, а належить іншим особам. Підставою для накладення обтяження стало виконавче провадження ВДВС Київського районного управління юстиції м. Харкова відкрите за постановою № А/8 від 25.10.2005 року по виконавчому напису № 2613 від 25.10.2005 року, виданому приватним нотаріусом Саутенко Н.В. про стягнення з позивача на користь [PERSON] 206 980,00 грн. На момент звернення до суду позивачем було повністю погашено заборгованість, що підтверджується заявою співвідповідача [PERSON] . У відповідності до інформації Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підставою обтяження № 2543056 є повідомлення від 28.10.2005 ВДВС Київського району м. Харкова. При цьому виконавчі провадження за якими боржником визначено позивача зареєстрованими у відділі не значаться. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до положень ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На теперішній час неможливо встановити обставини не зняття державним виконавцем ВДВС Київського р-ну м. Харкова арешту з майна боржника [PERSON] у рамках виконавчого провадження № 2543056 від 28.10.2005. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для подальшого перебування під арештом майна [PERSON] та майна інших осіб у цьому виконавчому провадженні, а тому, ці права підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна [PERSON] з-під арешту. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст.\~81\~та ч. 2 ст.\~83 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Щодо судових витрат. За приписами ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідачів у рівних частках по 605,60 грн. з кожного.

Outcome: approved