Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення борнів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Посилалося на те, що 02.01.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено договір позики №72148765. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Відповідно до п.1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1 п.5 договору позики). 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення борнів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виконання права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідно реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.п.1.2 договору факторингу). Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.07.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24800 гривень, що складається з: 6200 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18600 гривень - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав зобов`язання за договором позики. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, таким чином заборгованість відповідача за договором позики №72148765 від 02.01.2023 року становить 24800 гривень, що складається з: 6200 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18600 гривень - сума заборгованості за відсотками. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №72148765 від 02.01.2023 року у розмірі 24800 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.04.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.06.2024 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому остання позов не визнала. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до умов договору позики №72148765 від 02.01.2023 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали цей договір позики строком на 30 днів, процентна ставка фіксована - 2,5%, сума позики - 6200 гривень. Вказувала, що відповідно до п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Разом з тим, позивачем не вказано коли та яким чином грошові кошти в сумі 6200 гривень були надані [PERSON] та коли саме вона їх отримала. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів, передбачених ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року №163 на підтвердження перерахування [PERSON] кредитних кошьів у сумі 6200 гривень за договорм позики №721448765. Самі по собі, без надання доказів отримання грошових коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Також вказала, що позивачем не долучено належних та допустимих доказів на укладення договору позики №72148765, а саме: не долучено довідку про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. У задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. 08.07.2024 року представником позивача Панкратовою Т.В. через систему «Електронний суд» було подано відповідь на відзив, в якому останя вказує, що поданий відповідачем відзив є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню Вказувала, що договір позики №72148765 від 02.01.2023 року, між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Відповідно до умов договору позики, невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику. Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті первісного кредитора та є в загальному доступі. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Тому договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Уклавши договір сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Позикодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Зазначає, що [PERSON] було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання позики, тобто відповідач самостійно для себе визначила необхідний обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявила намір вступити з Позикодавцем у договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. 09.07.2024 року судом за клопотанням представника позивача витребувано докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного Так, судом встановлено, що 02 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №72148765 (а.с. 5-6). Згідно умов даного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Сума позики становить 6200 гривень. Строк позики - 30 днів, до 01.02.2023 року. Процентна ставка - 2,5 % в день. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики (п.4 Договору). Позичальник має право продовжити строк користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди , що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без зміни умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожень день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п.2.3 п.2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді (п.6 Договору). У разі якщо позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг, знижена процентна ставка, визначена в п.2 Договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена в п.2.3 п.2 Договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики (п.15). Якщо сума позики, зазначена в п.2.1 п.2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встанолений договором строк позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2 Договору, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановленних Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (п.17). Якщо сума позики, зазначена в п.п.2.1 п.2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою в розмірі, визначеному в п.2 Договору за кожен день та кого користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» (п.18). Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований пфд час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця, накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п.21) Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи «BankID НБУ» (п.22). У додатку №1 до договору позики наведено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої загальна вартість кредиту визначена у сумі 8292 грн. 50 коп. (а.с.7). Вказаний договір було укладено між сторонами в електронній формі. Договір позики відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю):JDQitN0Ce0 за використання електронної пошти: [INFO] . Кошти за договором перераховано на рахунок: [NUMBER] . Розглядаючи аргументи, наведені сторонами, суд приходить до наступних висновків. Так, між сторонами склались правовідносини, що врегульовані нормами цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із дослідженого судом договору позики №72148765 від 02.01.2023 року встановлено, що його укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, Договір позики №72148765 від 02.01.2023 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (JDQitN0Ce0), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із копії вказаного договору також видно, що [PERSON] як позичальник за договором позики, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу свої персональні дані (РНОКПП - [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , тел. [NUMBER] , банківський рахунок та відомості про електронну пошту). Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови договору виконало та перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6200 гривень. Зазначена інформація підтверджується наданою АТ КБ «Приватбанк» випискою із карткового рахунку [PERSON] № [NUMBER] від 06.08.2024 року (а.с.101-102). Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не довів факту укладення договору із нею, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки) були використані товариством для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій [PERSON] не зверталася. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення борнів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виконання права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формується згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору (а.с.8-9). Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.07.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24800 гривень, що складається з: 6200 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18600 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с.13). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником прав ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №72148765 від 02.01.2023 року. Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилався на те, що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позикодавцем становить 24800 гривень, що складається з: 6200 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18600 гривень - сума заборгованості за відсотками. Розглядаючи доводи сторін щодо дійсного розміру заборгованості, суд виходить із наступного. Доказів погашення заборгованості за тілом позики суду надано не було, а отже суд вважає встановленим розмір заборгованості за тілом позики у сумі 6200 гривень. Згідно п. 2.2 договору позики строк дії позики становить 30 днів по 01.02.2023 року. Базова відсоткова ставка в день визначена у розмірі 2,5% (п.2.3). Згідно проведеного розрахунку встановлено, що розмір заборгованості за відсотками в межах строку дії договору позики (30 днів) становить 4650 гривень ((6200*2,5/100)*30). Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач у поданому до суду відзиві заперечує проти вимог позивача про стягнення відсотків, вважаючи вказані нарахування необгрунтованими. Розглядаючи наведені доводи, суд враховує, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Відповідно до договору позики №72148765 від 02.01.2023 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику у розмірі 6200 гривень строком на 30 днів, тобто з 02.01.2023 року по 01.02.2023 року. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу набуло право вимоги заборгованості. Отже, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 30 днів по 01.02.2023 року, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки, становить 4650 гривень. Право позичальника на продовження строку користування позикою, визначено пунктом шостим договору позики. Проте, доказів вчинення [PERSON] дій, спрямованих на пролонгацію дії договору позики №72148765 від 02.01.2023 року, суду надано не було. Також, суд вважає, що в даному випадку не підлягають застосуванню положення п.18 договору позики №72148765 щодо права позикодавця нараховувати відсотки за користування позикою понад встановлений договором строк, оскільки відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про державний бюджет» сума позики у даному випадку не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати. Тому, нарахування та стягнення із [PERSON] процентів за користування позикою поза визначеними строками суперечить вищевказаним вимогам ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду. Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial