Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним. 26.10.2012 року [PERSON] був укладений шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що 26.10.2012 року складено відповідний актовий запис за №971 (свідоцтво серія [NUMBER] ). [INFO] позивачка народила сина - [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьком записаний - [PERSON] , з яким позивач перебувала у шлюбі. Однак, подружжя разом не проживало та не вело спільного господарства з моменту народження [PERSON] по теперішній час. Відповідач сина не відвідував та не приймав у часті у його утриманні та вихованні. За ініціативи [PERSON] було подано позовну заяву про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . Позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини до суду не було подано, оскільки біологічним батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . З 2012 року позивачка фактично проживала разом із відповідачем приблизно до 2018-2019 року. Також до цього часу вони вели спільне господарство і проводили час разом. У 2013 році позивачка працювала на підприємстві Метінвест Промсервіс (колишня назва - ПАТ "Запоріжсталь") разом із [PERSON] , який займав посаду електромонтера, де останні і познайомилися. Через тривале спілкування та гарні дружні стосунки між позивачкою та [PERSON] , у них спалахнули почуття любові один до одного, врешті-решт у 2019 році вони почали зустрічатися. Тобто [PERSON] з [PERSON] проводили свій вільний час разом, проте разом не проживали та між ними були інтимні стосунки. Коли позивачка дізналася про вагітність, то одразу розповіла про це [PERSON] . На що останній дуже спокійно відреагував і вони вдвох чекали вже появи на світ дитини. З моменту народження і по теперішній час [PERSON] із [PERSON] спільно виховує малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з часу народження [PERSON] відкрито визнає себе батьком дитини і матеріально допомогає. Подружжя веде спільний побут та домашнє господарство. Громадянин [PERSON] мобілізований на військову службу, де він перебуває до теперішнього часу. Також, постійно коли приїжджає у відпустку проводить час із сином. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , днем реєстрації народження дитини, значиться 05 листопада 2021 рік, про що складено відповідний актовий запис за №472. Відповідно, з цієї дати розпочався перебіг позовної давності в один рік, який сплив 05.11.2022 року. Однак, з 12.03.2020 року в Україні був введений карантин Covid-19, у зв`язку із чим були карантинні обмеження у цей період не дозволили позивачці вчасно звернутися до суду із заявленими у даному позові вимогами. З урахуванням викладеного, позивачка просить вважати вказані вище причини пропуску строку позовної давності поважними. На підставі вищевказаного, позивачка просить поновити пропущений [PERSON] строк позовної давності, а також зобов`язати Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , про що 05 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис за №472, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 05 листопада 2021 року, відомості про батька « [PERSON] ». Також позивачка просить, батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , вважати [PERSON] , [INFO] , уродженця України, Запорізької області, міста Запоріжжя. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2023 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Протокольною ухвалою від 30.07.2024 р. закінчено підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що підтримує свої вимоги в частині виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька - відповідача по справі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні визнав позвні вимоги та не заперечував відносно їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи обізнаний, на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що визнає себе батьком дитини [PERSON] . Представник третьої особи - Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухав пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до стеттей 78-80 ЦПК України, надані докази мають бути допустими, достовірними, достатніми. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини. Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2012 року, який рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 р. по справі №332/4992/23 розірваний. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , та вищевказаного судового рішення. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №472 від 05.11.2021 р., складений Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). За клопотанням позивачки, ухвалою суду від 15.02.2024 р. у цій справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: 1. Чи є [PERSON] біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] .? На час призначення судової експертизи провадження у справі зупинялося. За результатами судової молекулярно-генетичної експертизи судовим експертом Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складено висновок, відповідно до якого, [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із положеннями ч.1 ч.2 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернуто увагу суддів, що оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. З огляду на те, що згідно з вищевказаним висновком судового експерта відповідач [PERSON] , який зазначений у свідоцтві про народження батьком дитини, фактично не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , при цьому інша особа [PERSON] (третя особа у справі) письмово визнав батьківство щодо цієї дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо виключення з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька « [PERSON] » обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач заявляв про поновлення пропущеного строку позовної давності, посилаючись на поважну причину - каратин в Україні. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 138 ЦК України, до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. 30 березня 2020 року Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину, який закінчився в червні 2023 р. З 24.02.2022 р. в Україні діє воєнний стан. Відповідно до п. 19 Розділу ЦК України «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ», у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Актовий запис про народження дитини, в який позивачка просить внести зміни складений 15.11.2021 р., позивачка звернулась до суду з цим позовом 07.12.2023 р. З урахуванням дії карантину, воєнного стану в України, під час яких зупинений перебіг строків позовної давності, суд дійшов висновку, що позивачкою не пропущений строк позовної давності з пред`явлення цих вимог. Позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , який не є відповідачем у справі, а залучений позивачкою в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, батьком дитини, процесуально безпідставні. Тим паче, після виключення в актовому записі відомостей про батька дитини - [PERSON] , відповідачка та [PERSON] , який в письмовій заяві визнав своє батьківство щодо цієї дитини, не позбавлені права звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану зі спільною заявою про визнання батьківства щодо дитини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині щодо визнання [PERSON] батьком дитини, не підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення судових витрат на її користь з відповідача, позивачкою не заявлялися.

Outcome: partial