Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій зазначає, що його мати [PERSON] захворіла і з грудня 2002 року почала проживати з ним в с.Рогачів Звягельського району Житомирської області без реєстрації. Він возив її по медичним закладам, купував ліки, продукти харчування, мав з нею спільний бюджет та господарство. [INFO] мати померла, поховання проводив заявник, він отримав кошти на поховання та свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Так як спадкоємців першої черги, крім нього, не було, а мати на день смерті проживала разом з ним, то він вважав, що прийняв спадщину після смерті матері. Звернувшись до державного нотаріуса Полонської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, він отримав відмову, оскільки не доведено факт проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, а тому в заявника виникла потреба для звернення до суду із даною заявою. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення права на спадкове нерухоме майно, а тому цей факт має для нього юридичне значення. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа Понінківська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в судовому порядку. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 02.06.1954 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 02.09.1997 року та серії [NUMBER] від 12.02.2008 року, відповідно (а.с. 8,9). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №026162 від 18.06.1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Надія" с.Лодзянівка ( а.с. 7). Листом завідувача Полонської державної нотаріальної контори Загорської Д.В. № 128/01-16 від 05 березня 2024 року заявнику роз`яснено, що ним пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), оскільки на час смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з нею за однією адресою та не подав своєчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Одночасно [PERSON] запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. (а.с.10). Відповідно до довідки старости [PERSON] від 14.03.2024 року №143 [PERSON] на день смерті - [INFO] проживала без реєстрації за адресою у [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , який проводив похорон матері (а.с.11). Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема, показами свідків - [PERSON] , [PERSON] та письмовими доказами. Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника щодо встановлення факту його проживання разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Встановивши, що факт, який просить встановити заявник має для нього юридичне значення, оскільки вказаний факт пов`язаний з реалізацією його спадкових прав, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved