Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника адвоката Бондаренко І.А. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що він прийняв спадщину після смерті своєї двоюрідної бабусі [PERSON] , так як в шестимісячний строк після її смерті подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї двоюрідної бабусі. 20 січня 2023 року, бажаючи оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок, він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] , але йому було відмовлено посилаючись на те, що при перевірці родинних стосунків виявлено розбіжності, тому нотаріус вважає неможливим встановити факт його родинних стосунків з померлою [PERSON] .. Вказує, що є єдиним спадкоємцем майна померлої двоюрідної бабусі, та бажає прийняти спадщину після її смерті за законом як спадкоємець п`ятої черги, тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою. В доповненій та уточненій заяві вказав, що померла [PERSON] доводилася рідною тіткою його батьку [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав повністю, просив її задовольнити з підстав зазначених у заяві, також за його згодою в судовому засіданні його допитано в якості свідка, у порядку ст.92 ЦПК України, який суду показав, що він доводиться сином [PERSON] , його дідусь, батько його батька, [PERSON] , доводиться рідним братом [PERSON] , дівоче прізвище якої було « [PERSON] ». Також вказує, що [PERSON] змінювала двічі у зв`язку з одруженням прізвище, спочатку з " [PERSON] " на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] в м.Кропивницький, але похована на території м.Бобринець, похованням займався він. Дітей у останньої не було, також за життя вона не складала заповіту. На даний час окрім нього з родичів нікого не має, всі померли, вказує, що він є єдиним спадкоємцем її майна за законом п`ятої черги спадкування, але звернувшись до нотаріуса, той відмовив йому у видасі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] оскільки не підтвердив родинних стосунків з нею. Представник заявника адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та в подальшому просила суд розглянути справу без її участі та без участі заявника. Представник заінтересованої особи Кропивницької міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.116). На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 26.10.2021 року, актовий запис 3372 (а.с.8). За життя [PERSON] подарував [PERSON] 2/25 частки домоволодіння під номером [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є. від 06.07.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-438 (а.с.9-10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 04.02.2022 року, актовий запис 413 (а.с.7). У встановлений законом строк, заявник [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроздової О.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом, але йому було відмовленоу вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що ним не подано всіх документів підтверджуючих родинні відносини із спадкодавцем, про що винесено відповідну постанову від 20.01.2023 року за №33/02-14/55/2022 (а.с.19). З копії спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа №55/2022 щодо майна померлого від 12.04.2022 року за заявою [PERSON] (а.с.91-109). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74696026 від 10.11.2023 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №746960031 від 10.11.2023 року встановлено, що за життя [PERSON] не склала заповіт, спадкова справа заведена 12.04.2022 року за №55/2022 є чинна (а.с.89-90). Також судом встановлено, що батьком заявника є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області від 26.03.2004 року (а.с.11). Батьком [PERSON] є [PERSON] , дідусь заявника, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14 грудня 2018 року за №00021680480 (а.с.14). У [PERSON] була рідна сестра [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим рай рюро ЗАГС м.Бобринець, актовий запис №28 (а.с.13), даний факт також підтверджується записом акту про народження №169 виданого народним комісаріатом внутрішніх справ УРСР (а.с.12). Померла [PERSON] двічі змінювала своє прізвище, спочатку з дівочого з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00039261053 від 13.04.2023 року (а.с.15-16), а потім із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого УССР м.Кіровоград міський відділ РАЦС, актовий запис №1237 (а.с.17). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що родину заявника знає близько сорока років. З [PERSON] працювала разом на фермі, вказує, що дівоче прізвище [PERSON] - " [PERSON] ", й та останні роки життя проживала у м.Кропивницький, дітей у неї не було. Також зазначає, що [PERSON] доводилася двоюрідною бабусею заявника. Вказує, що померла [PERSON] доводилася рідною тіткою батьку заявника [PERSON] та сестрою діду заявника [PERSON] . Вказує, що заявник є єдиним живим родичем померлої [PERSON] .. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що померла [PERSON] доводилася двоюрідною бабусею заявника, та рідною тіткою батьку заявника [PERSON] , а також рідною сестрою діду заявника [PERSON] , які вже померли. Сама [PERSON] проживала в м.Кропивницький, її чоловік [PERSON] помер раніше за неї й дітей в них не було. Відповідно до ч.1\~ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.ст.1216,\~1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. При цьому, положеннями\~ст.1258 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~ст.1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України). Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, що слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.11.2023 №74696031 (а.с.90), тому спадкування належного їй за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1261-1265 ЦК України. З матеріалів спадкової справи №55/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69236197), заведеної після смерті [PERSON] (а.с.89-109) встановлено, що заявник [PERSON] , який є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом, є єдиним спадкоємцем, який у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті. Інших спадкоємців, які б заявили про свої права на спадщину, не встановлено. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Разом з тим, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що факт родинних відносин заявника та померлої [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для вчинення нотаріальних дії з оформлення спадщини, й вирішити питання родинних відносин в іншому, окрім судового порядку, для заявника неможливо. З урахуванням\~викладеного,\~на підставі\~повно і\~всебічно з`ясованих\~обставин справи,\~підтверджених дослідженими\~в судовому\~засіданні доказами,\~суд дійшов\~висновку,\~що \~померла \~ [PERSON] доводилася\~двоюрідною бабусею\~ [PERSON] ,\~та останній\~є спадкоємцем\~її майна\~п`ятої\~черги спадкування\~за законом,\~а тому, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, а отже, вимоги заяви підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому суд покладає судовий збір на заявника.

Outcome: approved