Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

27 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, відтак спадкування здійснюється за законом. Позивач зазначає, що спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню на час відкриття спадщини підлягали норми ЦК УРСР. [PERSON] \~є єдиним\~спадкоємцем майна\~померлого батька\~та прийняла\~спадщину,\~на день\~смерті батька\~позивач була\~зареєстрована та\~проживала в\~спадковому будинку.\~Разом з\~тим, при оформленні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку, позивач отримала постанову від 09.04.2024 року про відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю інформації про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном та за відсутністю необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. З огляду\~на викладене\~у позові,\~ [PERSON] \~просить визнати\~ за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 28.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Мініч Г.Г. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). 22.11.1982 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 33). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] дружина [PERSON] та мати позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с. 93). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] є також батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 78). Зі змісту довідки виданої Годинським старостинським округом Романівської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 92). Із витребуваної судом копії спадкової справи №87/2024, заведеної Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що дочка померлого [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с. 48-82). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] фактично є власником 1/2 частини будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 17.09.1951, укладеного між житловим управлінням виконкому міської ради та [PERSON] , а також копією акту приймання житлового будинку, побудованого індивідуальними забудовниками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 20). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в буд. [ADDRESS] слідує, що [PERSON] зазначений домоволодільцем та був зареєстрований за указаною адресою з 25.08.1956 року (а.с. 13-19). Позивач також зареєстрована за зазначеною адресою із 28.01.1981, що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 6) Крім цього, у технічному паспорті на житловий будинок (домоволодіння) по [ADDRESS] , виданому 27.02.1981 року Житомирським міжміським БТІ, наявна інформація про те, що указаний будинок належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2023 за №333514826, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] в розмірі 1/2 частки (а.с. 30-31). 09.04.2024\~року приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Сєтаком\~В.Я.\~відмовлено позивачу\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~з видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~спадкове майно,\~яке складається\~із житлового\~будинку за\~адресою [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю інформації про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном та з огляду на відсутність необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 34). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до 01 січня 2004 року, то у цьому випадку відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом до першої черги спадкоємців за законом належать, зокрема діти померлого, що передбаченого статтею 529 ЦК УРСР. Відповідно до вимог ст. 525, 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто дня смерті спадкодавця. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року вказано, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про можливість задоволення позову, адже як з`ясовано, [PERSON] за життя був фактичним співвласником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на спадкове майно, його дочка [PERSON] , котра проживала на день смерті батька та продовжує проживати в частині будинку, який є спадковим майном, не має змоги оформити своїх спадкових прав. Також судом в ході розгляду справи не було встановлено наявності інших спадкоємців, окрім позивача, котрі могли б належати до кола спадкоємців першої черги за законом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved