Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

26.06.2024 заявник [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме належності йому державного акту на право приватної власності на землю в якому помилково вказано його прізвище як « [PERSON] ». Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. Він, [PERSON] , народився [INFO] в с. Росоша, Липовецького району Вінницької області. На підставі рішення\~14\~сесії 23\~скликання Нападівської\~сільської ради\~від 06.03.2001\~на ім`я\~заявника було\~видано державний\~акт серії\~1-ВН\~№ 030459,\~де помилково\~вказано прізвище\~заявника « [PERSON] »,\~а не\~« [PERSON] ». В подальшому, при зверненні до відділу земельних ресурсів заявнику в усній формі було відмовлено у виправленні даної помилки, так як йому пояснили, що даний державний акт видавався згідно поданих їм списків. Заявник зазначає у своїй заяві, що « [PERSON] » і « [PERSON] » є однією і тією ж особою. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження з викликом сторін, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, однак у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заявленої [PERSON] вимоги. У судове засідання заявник та його представник не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи за його та заявника відсутності, заяву підтримав та просив суд заявлені вимоги задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого Липовецьким\~РВ УМВС\~України у\~Вінницькій області\~від 06.01.1996\~та \~картки\~платника податків (а.с. 4); свідоцтва про народження (а.с. 8); свідоцтва про шлюб (а.с. 11) заявника можна ідентифікувати як [PERSON] , [INFO] . Заявник є власником земельної ділянки, розташованої на території Липовецької (колишньої Нападівської сільської ради) міської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області, площею 3,3695 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 1-ВН № 030459, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №821 (а.с. 5). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-924984672023 від 27.07.2023 (а.с. 6) та кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 7) кадастровий номер земельної ділянки 0522283800:04:000:5220. Однак, вищевказаний державний акт виданий на ім`я заявника з помилкою у прізвищі. Так, зазначено, що державний акт видано [PERSON] , у той час як він є [PERSON] . Факт належності заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВН\~№ 030459 підтверджується наступним: копією паспорта, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, де його прізвище вказано вірно, копією технічної документації та копією самого державного акту на землю, де збігається його ім`я та по батькові, рішенням Липовецького районного суду від 06.11.2023 по справі №136/2026/23 (а.с. 13-14), яким було встановлено факт належності заявнику документів для призначення пенсії по віку, де також була така ж помилка. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012, слідує, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд враховує, що із набранням чинності з 01.01.2013 Закону України "Про Державний земельний кадастр", виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", крім того, чинним законодавством України не передбачено внесення будь-яких змін та виправлень до державних актів на право приватної власності на землю, що були видані раніше. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що від встановлення правильності зазначення в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ВН\~№ 030459 від 15.05.2003 прізвища заявника, залежать його майнові права та їх реалізація вільно володіти та розпоряджатися належною власністю, отож встановлення такого факту має для заявника юридичне значення. Крім того, представник заінтересованої особи не заперечував проти заявленої вимоги. Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявника про встановлення юридичного факту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved