Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-30 00:00:00

26 листопада 2019 ТОВ "Теплопостачсервіс" року звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги відповідачу, нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. Однак боржником, на даний час, договір про надання житлово-комунальних послу з ТОВ «Теплопостачсервіс» не укладено. З яких причин боржник не уклав такий договір позивачу не відомо. Відповідачка регулярно отримує комунальні послуги, які надає позивач, не відмовляється від цих послуг та фактично споживає їх. Жодного разу не звернулася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання нею боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Станом на листопад 2019 року розмір заборгованості відповідача складає: за надані послуги з централізованого опалення - 11556,64 гривень (за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019 року); за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - 8929,70 гривні (за період з березня 2017 року по жовтень 2019 року). У зв`язку з тим, що [PERSON] вказані суми боргу не сплатила і прострочила виплату, то відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язана сплатити також: -інфляційні витрати, нараховані на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 2795,88 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 923,46 грн. -інфляційні витрати, нараховані на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 730,98 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 348,24 грн Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 1921,00 грн. 08.09.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення, яким позов ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. З [PERSON] на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» стягнуто заборгованість за надані послуги з централізованого опалення - 11556,64 гривень (за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019 року); за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - 8929,70 гривні (за період з березня 2017 року по жовтень 2019 року); інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, 3% річних, судові витрати у сумі 6 719 гривень 56 копійок. 03.05.2023 року представник відповідачки [PERSON] - адвокат Кучер Я.Г. звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення від 08.09.2021 року та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 31 жовтня 2023 року заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі №752/26872/19, задоволено. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року по цивільній справі №752/26872/19 скасовано. Представник відповідача - адвокат Кучер Я.Г. надіслав до суду відзив на позов у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, позивачем пропущений строк на звернення до суду із позовною заявою щодо стягнення заборгованості з [PERSON] в період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року. Просить застосувати строк позовної давності до заборгованості за цей період. Зазначає, що відповідно до довідки позивача (додається) про нарахування та сплату коштів за централізоване постачання гарячої води за період з 01.10.2016 року по 01.12.2021 року борг у розмірі 8929,70 гривень станом на грудень 2021 року відповідачкою був сплачений. Згідно з деталізованим розрахунком позивача про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення за період з 01.10.2016 року по 01.12.2021 року помісячно з розчепленням платежів по особовому рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] борг у розмірі 11 556,64 гривні станом на грудень 2021 року відповідачкою був сплачений. Крім того станом на 31.05.2024 року борг за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у відповідачки відсутній, що підтверджується довідкою ТОВ від 20.06.2024 року № 13. Вказує на те, що оскільки на момент розгляду Голосіївським районним судом м. Києва справи на території України введений військовий стан то відсутні підтави для застосування до неї штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань по сплаті житлово-комунальних послуг. У відповіді на відзив ТОВ «Теплопостачсервіс» зазначило, що викладені в відзиві доводи не відповідають фактичним обставинам і матеріалам справи. Відповідно до наданого в додатках до позовної заяви розрахунку заборгованості та сплати коштів за житлово-комунальні послуги по житловому приміщенню за централізоване опалення та гаряче водопостачання за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019 року відповідачкою періодично здійснювались оплати боргу за опалення, хоча і не в повному обсязі, що свідчить про переривання строку позовної давності. Також повна сплата відповідачкою суми заборгованості за житлово-комунальні послуги щодо яких було заявлено позовні вимоги свідчить про визнання нею боргу. Водночас, розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який доданий до позовної заяви, виконано за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019, тобто до набрання чинності Постановою КМУ від 05.03.2022 на яку посилається представник відповідачки. Таким чином позивач позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, а також стягнення судового збору, підтримує і просить їх задовольнити. Оскільки відповідачем частково задоволено позовні вимоги після пред?явлення позову, а саме сплата боргу: за централізоване опалення в сумі 11556,64 грн та за постачання гарячої води в сумі 8929,70 грн, в цій частині позивач не підтримує позовні вимоги. У судове засідання сторони не з`явилися. Учасників справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду вони не зверталися. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Це підтверджується правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Теплопостачсервіс" зареєстровано 01.06.2007 року № 1 068 102 0000 019992 ( а.с 12). Відповідачка [PERSON] , відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є власницею вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 16.06.2015 і споживачем послуг з центрального опалення та/або постачання гарячої води, які постачає позивач (а.с. 10, 19). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі договір не укладено, однак через те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Суд зауважує, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Як вбачається з матеріалів справи відповідач після пред`явлення позову добровільно сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 11556,64 грн та заборгованість за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води в розмірі 8929,70 грн. Таким чином відповідачем частково задоволено позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості. Відповідно до довідки ТОВ «Теплопостачсервіс» № 13 від 20 червня 2024 року станом на 31.05.2024 року заборгованість за гаряче водопостачання та централізоване опалення відсутня. Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги та інфляційних втрат суд відзначає наступне. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», на яку посилається представник відповідача, заперечуючи обґрунтованість позовних вимог, нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Відповідно до розрахунку позивача №50/2-112Т/1 від 21.11.2019 року (а.с. 6) на розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення нараховано 3% річних у розмірі 923,46 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 2795,88 грн за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019 року. Відповідно до розрахунку позивача від 21.11.2019 року на розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води нараховано 3% річних у розмірі 348,24 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 730,98 грн за період з жовтня 2015 року по жовтень 2019 року. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заборона нарахування штрафних санкцій діє лише з 24.02.2022 року, суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності підстав для їх застосування і приймає за основу долучений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% відсотків річних. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення сум інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованості за централізоване опалення у розмірі 2795,88 грн, стягнення сум інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованості за централізоване постачання гарячої води у розмірі 730,98 грн, стягнення суми 3 % річних нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 923,46 грн, стягнення суми 3 % річних нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води у розмірі 348,24 грн підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved