Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 22.12.2020, яка станом на 26.04.2024 становить 77618 грн. 39 коп., з яких: 42695 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом, 34923 грн. 01 коп. - заборгованість за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 22.12.2020 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ними кредитний договір. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов`язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту овердрафту), оплатити винагороду банку та штрафи. Відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 26.04.2024 становить 77618 грн. 39 коп., з яких: 42695 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом, 34923 грн. 01 коп. - заборгованість за відсотками, тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість. Ухвалою від 20.05.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 19.06.2024, яке було відкладено на 19.08.2024. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак 12.06.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки у наданій позивачем анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 22.12.2020 будь-яка процентна ставка не зазначена та взагалі відсутні умови про застосування процентної ставки при невиконанні позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту, а ознайомлення відповідача з Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» та його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором не дає підстав для стягнення процентів за користування кредитом, оскільки він не є документом, який складає договір про надання банківських послуг, а тому не можна вважати, що у ньому відбулася фіксація волі сторін договору. Крім цього, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім розрахунку заборгованості за договором, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку як невід?ємну частину спірного договору. Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов?язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг Умов та правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 01.07.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить позовні вимоги задовольнити з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві. Крім цього, зазначив, що відповідач користувався кредитом, а тому погодився з умовами договору, які чітко описані у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка та інше, який був підписаний відповідчаем за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача від 22.12.2020 відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, таким чином позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, в той час як відповідач своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26.04.2024 становить 77618 грн. 39 коп., з яких: 42695 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом, 34923 грн. 01 коп. - заборгованість за відсотками. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, суд вважає, необґрунтованими викладені у відзиві доводи відповідача та не знаходить підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, зокрема пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування (а.с. 9), тобто сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, як базову, так і збільшену, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту відповідач відповідно до ст.3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, однак такі не виконав, що підтверджується випискою руху коштів по картці (а.с.10-17), з якої вбачається, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти, далі неодноразово порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки, що і призвело до утворення заборгованості, яку позивач просить стягнути. У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.39) судові витрати, що становлять 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved