Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб між ними розірваний відповідно до рішення Московського районного суду м.\~Харкова від 25.03.2024. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після початку військової агресії Російської Федерації та бойових дій на території України, вона разом із дітьми виїхала за кордон. На даний час позивач з дітьми фактично проживають у Королівстві Данія та мають там дозвіл на проживання. Угода про сплату аліментів між позивачем та відповідачем не укладалась. Відповідач ухиляється від обов`язку утримання дітей, регулярної та достатньої матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді від 17.05.2024 позовну заяву залишено без руху. 20.05.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 20.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Представник позивача зазначив, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що останній раз переводив кошти на дітей в травні 2024 року, не впевнений, що кошти витрачаються на дітей, він не знає чи проживають діти з позивачкою, проте діти не проживають з ним. Суд, вислухавши доводи представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Позивачка [PERSON] з 31.07.2009 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.12). Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 шлюб між сторонами розірваний. Рішення набрало законної сили 25.04.2024 (а.с.13-16). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 08 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 18 листопада 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.17,18). Відповідно до дозволу на тимчасове проживання діти [PERSON] , [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] проживають в Королівстві Данії (а.с.21-22, 23-24). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України. Відповідачем не надано жодних відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, наявності хронічних захворювань, інвалідності, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що могли би вплинути на розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved