Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

До Київського районного суду м.Одеси з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 01.02.2016 року Виконавчим комітетом Білогорівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, діючи інтересах [PERSON] , як її представник, заходам електронного суду звернулась адвокат Ключенкова Христина Владиславівна. Також у позові зазначено щодо залишення малолітніх дітей проживати з матір`ю. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.24 відкрито провадження у справі. В матеріалах справи міститься заява представника позивача- адвоката Ключенкової Х.В. про можливість розгляду справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримані. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.02.2016 року Виконавчим комітетом Білогорівської селищної ради Попаснянського району Луганської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2. Від шлюбу подружжя має спільну дітей: [PERSON] , [INFO] , р.н., [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя, також відсутні відомості щодо наявності спору про визначення місця проживання та утримання дітей. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно позиції Верховного Суду ( постанова від 15.01.2020 № 200/952/18) за відсутності між батьками спору щодо проживання дітей, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved