Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Місік Олена Володимирівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить: визнати причини пропуску строку на вступ у спадщину поважними та визначити [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком на три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у власності [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] . 10.07.2015 [PERSON] складено заповіт, згідно якого у випадку смерті [PERSON] належна їй квартира заповідана [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . В межах 6-ти місячного строку, позивачка, невідкладно звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. з питання щодо оформлення спадкових прав, після померлої, на майно. Нотаріусом їй було повідомлено, що на той момент був відсутній доступ до реєстрів, що унеможливлює завести спадкову справу, а також те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №209 від 06.03.2023 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164», якою було доповнено постанову КМУ України №164 від 28.02.2022 пунктами 3 і 4 такого змісту: «3. Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.». Також, в подальшому, постановою №480 від 19.04.2022 були внесені зміни і викладено пункт 3 в наступній редакції: «Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.». А вже Постановою КМУ №719 від 24.06.2022 були внесені зміни і викладено пункт 3 в наступній редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.». Таким чином, Кабінетом Міністрів України своєю постановою №719 від 24.06.2022 фактично продовжив термін прийняття спадщини до 10 місяців. 11.07.2023 в межах 10-ти місячного терміну позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Місік О.В., на що отримано відповідь, що [PERSON] пропущено строк прийняття спадщини. Враховуючи те, що в період воєнного стану, Кабінет міністрів України постановами неодноразово вносив зміни щодо перебігу строку для прийняття спадщини, це призвело до дезорієнтації позивачки в використанні свого права про звернення до нотаріуса задля реалізації свого права на вступ у спадщину, відповідно до чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік Олени Володимирівни: - інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] ; - належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (у разі заведення спадкової справи до майна [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік Оленою Володимирівною). Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Ошаріна Д.С. та долучено до матеріалів справи докази подані до клопотання від 14.05.2024. Закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 13.06.2024 позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ошарін Д.С. позов підтримали уточнили, що просять визначити [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, а не за законом. Просили позов задовольнити. У подальшому у судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Ошаріна Д.С. на адресу суду надійшло клопотання, в якому просив судове засідання провести без участі позивачки та її представника. Представник відповідача Одеської міської ради, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є\~04 вересня 2024 року. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.02.2001, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 1-842 (а.с. 8 - 9). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , яке видано 26.09.2022 Відділом державної реєстрації акті цивільного стану у міст Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 9320 (а.с.14). [PERSON] займалася похованням [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання № [NUMBER] від 27.09.2022 (а.с. 16). За життя, а саме 10.07.2015 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, належну їй квартиру під [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 781 (а.с. 17-18). Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. від 11.07.2023 № 157/01-16 на адресу [PERSON] , на її усне звернення від 11.07.2023, повідомлено про те, що у зв`язку з відсутністю заяви про прийняття нею спадщини до майна померлої [INFO] [PERSON] вона вважається такою, що пропустила строк на прийняття спадщини та не прийняла її. На виконання ухвали суду від 21 березня 2024 року, на адресу суду надійшов лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік О.В. № 348/01-16 від 04.06.2024, відповідно до якого спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] нею не заводилася. Згідно статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що\~\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини 1 статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України). З початку повномасштабної війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. Так, згідно пункту 3постанови Кабінету Міністрів України\~від 28лютого\~2022\~року №164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» в первісній редакції на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. У подальшому до законодавства були внесені зміни згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719тароз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 469 від 09травня\~2023\~року пункт 3 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №\~164 виключено. Зміни набрали чинності 18 червня 2023 року. Проте, правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті1270,1272ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №\~164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19 (провадження № 61-5707св23). Підпунктами 2.1, 2.6 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України незалежно від місця відкриття спадщини. В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. За змістом частин 1 та 3 статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Отже, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272\~ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19). Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини суд виходить з того, що станом на час відкриття спадщини і до 18 червня 2023 року діяв пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», що передбачав зупинення перебігу строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Враховуючи прийняття Кабінетом Міністрів України згаданої постанови №164 та доведення до населення її положень через опублікування тексту постанови у відкритому доступі, [PERSON] на момент звернення до нотаріуса обґрунтовано мала законне сподівання на те, що нею не буде пропущено строк подачі такої заяви. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі). Верховенство права є фундаментальним принципом правової системи, який є основою для стабільності та правопорядку в суспільстві, забезпечуючи надійний фундамент для розвитку і реалізації інших правових норм. Складовою цього принципу є вимога якості закону, яка покликана забезпечити прозорість і передбачуваність правових норм, дозволяючи громадянам і юридичним особам розуміти свої права та обов`язки. Якість закону сприяє виключенню або мінімізації двозначностей і конфліктів у правовій системі, сприяючи її ефективності та відповідності загальноприйнятим стандартам. Таким чином, вимога якості закону є важливим елементом, який підсилює верховенство права та сприяє правовій довірі в суспільстві. ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06, п. 50?56) зазначив, зокрема, що верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції; відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення…, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника. Разом з принципом верховенства права діє і принцип юридичної визначеності, який є його складовою. У справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. [PERSON] вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, та діяла узгоджено щодо вирішення питання про прийняття спадщини. Встановивши наведені обставини,

Outcome: approved