Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим її представником - адвокатом Чуприною С.П., що діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 14.11.2023, що підтверджується ордером серія ВА № 1075309 звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача АТ «ОЩАДБАНК», третя особа - державний реєстратор ЦНАП Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області Нелюбова А.С., у якому (позові) просить: - припинити обтяження нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у виді заборони на нерухоме майно; номер запису про обмеження: 51024912; дата, час державної реєстрації: 09.10.2008 14:50:18; документи подані для державної реєстрації: договір застави, серія та номер: б/н виданий 06.02.1990; видавник: Долинське відділення ощадбанку № 3081; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68484728 від 18.07.2023 09:17:12, Нелюбова Антоніна Сергіївна , Долинська міська рада, Кропивницький район, Кіровоградська область; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 804750, 09.10.2008, 14:50:18, додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 81601-1173, внутр. BD01953329F1502F3622, коментарій: заб.21; - судові витрати по справі покласти на відповідача, стягнувши їх на користь позивача. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , [INFO] . 14.11.2023 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І.Ю., їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та повідомлено, що на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно; номер запису про обмеження: 51024912; дата, час державної реєстрації: 09.10.2008 14:50:18; документи подані для державної реєстрації: договір застави, серія та номер: б/н виданий 06.02.1990; видавник: Долинське відділення Ощадбанку № 3081; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68484728 від 18.07.2023 09:17:12, Нелюбова Антоніна Сергіївна , Долинська міська рада, Кропивницький район. Кіровоградська область; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8047508. 09.10.2008, 14:50:18, додаткові відомості про обтяження: № реєстри: 81601-1173, внутр. BD01953329F1502F3622, комментарій: заб.21. Зазначила, що зареєстроване обтяження (заборона) на об`єкт, що на праві приватної власності належить позивачу, жодним чином не стосується і не пов`язана з особою спадкодавця, проте, безумовно порушує права позивача, як власника нерухомого майна і наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про заборону (обтяження) на підставі договору застави від 06.02.1990 створює їй перешкоди у вільному володінні та розпорядженні власністю. Крім того, від відповідача до суду також надійшло клопотання про витребування доказів, у якому він просив витребувати у АТ «ОЩАДБАНК» таку інформацію: - Чи наявні станом на 19.09.2022 невиконанні боргові зобов`язання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] перед AT «Державний ощадний банк України»? У разі наявності відповідного правочину, за яким боржником та/чи заставодавцем є [PERSON] . [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , просив надати засвідчену належним чином копію документу; - Чи був [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] , стороною договору застави б/н, від 06.02.1990, що був виданий Долинським відділенням Ощадбанку № 3081? На підтвердження запитуваної інформації просив надати відповідну копію договору застави б/н, від 06.02.1990, що був виданий Долинським відділенням ощадбанку № 3081. Ухвалою від 19.03.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що він не є належним відповідачем у цій справі. Матеріали справи, містять відомості про відсутність будь-яких боргових відносин між позивачем та АТ «ОЩАДБАНК». А скасування заборон є функцією державного реєстратора. Ухвалою від 24.04.2024 за клопотанням позивача у АТ «Ощадбанк» витребувано належним чином завірену копію договору застави б/н від 06.02.1990 стороною якого зазначено [PERSON] [PERSON] ). На виконання ухвали від 24.04.2024 відповідачем надано письмову відповідь. Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили. Ухвалою від 12.06.2024 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Третя особа - державний реєстратор ЦНАП Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області Нелюбова А.С. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання на підставі наявних у суду матеріалів справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Також, враховуючи те значення, яке дана справа має для позивача просив судові витрати у справі вважати понесеними позивачем. Заслухавши представника позивача та дослідивши докази у справі і з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем з приводу невиконання зобов`язань за договорами. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 20.09.2022 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 14.11.2023 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І.Ю. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (спадкова справа № 90/2022, зареєстровано в реєстрі за № 802). За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 340491485 від 26.07.2023 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , - зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно; номер запису про обмеження: 51024912; дата, час державної реєстрації: 09.10.2008 14:50:18; документи подані для державної реєстрації: договір застави, серія та номер: б/н, виданий 06.02.1990; видавник: Долинське відділення Ощадбанку № 3081; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68484728 від 18.07.2023 09:17:12, Нелюбова Антоніна Сергіївна , Долинська міська рада, Кропивницький район. Кіровоградська область; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8047508. 09.10.2008, 14:50:18, додаткові відомості про обтяження: № реєстри: 81601-1173, внутр. BD01953329F1502F3622, комментарий: заб.21. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] у вигляді житлового будинку за адресаю: [ADDRESS] , і ця спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97- ВР), кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 23.01.2013 у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Таким чином, позов [PERSON] про припинення обтяження нерухомого майна, яке є спадщиною, прийнятою останньою, є правомірним способом захисту права власності на спадкове майно. Відповідно до змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 340491485 від 26.07.2023 обтяження на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , - зареєстровано на підставі договору застави, серія та номер: б/н, виданий 06.02.1990; видавник: Долинське відділення Ощадбанку № 3081. Положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» 03.06.2016 № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Отже, АТ «ОЩАДБАНК», як юридична особа в інтересах якої було застосовано обтяження на майно є належним відповідачем у даній справі,оскільки результат розгляду справи за даним позовом може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. При цьому, відповідно до позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву, наразі відсутні будь-які боргові відносини між позивачем та АТ «ОЩАДБАНК». Крім того, за змістом відповіді на виконання ухвали від 24.04.2024 наразі відсутні данні про наявність та чинність договору застави б/н від 06.02.1990 стороною якого був [PERSON] [PERSON] ). Враховуючи встановлені обставини цієї справи, суд констатує, що наявність обтяження майна позивача, за умови відсутності майнових претензій з боку відповідача, є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є, в тому числі, й рішення суду, що набрало законної сили. З огляду на викладене, суд констатує, що відсутні докази, які б підтверджували існування наразі чинних невиконаних зобов`язань щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] , як спадкоємця після смерті [PERSON] , перед АТ «ОЩАДБАНК». І захистити за таких обставин майнові права та законні інтереси позивача в іншому порядку, ніж судовому, шляхом припинення обтяження, не можливо. Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги дію оспорюваного обтяження та відсутність майнових претензій з боку відповідача, встановивши порушення прав позивача на вільне володіння успадкованим майном, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про припинення обтяження нерухомого майна, є обґрунтованою та доведеною і захистити спадкові права та законні інтереси позивача іншим чином, ніж шляхом припинення такого обтяження не можливо, а тому така вимога підлягає задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та інших учасників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у заявах по суті справи та інших процесуальних заявах, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Питання розподілу судових витрат слід вирішити з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи у даному випадку співвідношення судових витрат позивача до значення справи для нього та відповідача, з урахуванням позиціє позивача про залишенням за ним понесених судових витрат, - суд дійшов висновку, що судові витрати позивача у цій справі слід вважати понесеними ним.

Outcome: approved