Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника позивача Чубака П.Б., звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд ухвалити рішення в силу якого, стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 500329623 від 14 грудня 2012 року в розмірі 51990,45 грн., а також стягнути судові витрати, посилаючись на наступне. Між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500329623 від 14 грудня 2012 року на суму 20000 гривень на строк до 21 вересня 2015 року. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступив позивачу право вимоги від відповідачки коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Відповідно до Додатку №1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 51990,45 грн., з яких: 20000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 18890,45 грн. заборгованість за процентами та комісією; 13100,00 грн. пеня, штраф, неустойка. На даний час відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав позивача.\~\~\~\~\~\~ Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Представник позивача у позовній заяву просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 05.04.2024 відповідачкою надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 18886,00 грн (по 710,00 грн за 26 місяців (за період з 19.02.2013 по 19.06.2014 та з 19.01.2015 по 21.09.2015 та 426,00 грн за грудень 2014 року), оскільки вони є нікчемними так як вона жодного разу не зверталася до банку з заявою про надання (інформації) виписок за рахунком, і не отримувала вказану інформацію. Крім того, надала заяву про застосування строків позовної давності, як загальної так і спеціальної. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500329623 на суму 20000,00 гривень з процентною ставкою за користування кредитом 0,01% річних на строк до 21.09.2015. (а.с.4-13) Між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» 30 вересня 2014 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.(а.с.16-18) 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.(19-23) Взяті на себе зобов`язання за договором № 500329623 від 14 грудня 2012 року\~ Альфа-Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором\~\~належним чином не виконала. Відповідно до витягу з додатку № 1-1 по Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500329623 від 14 грудня 2012 року в сумі 51990,45 грн., з яких: - 20000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 18890,45 грн. заборгованість за процентами та комісією; - 13100 грн. пеня, штраф, неустойка.(а.с.23) Згідно повідомлень № 001471248 від 19 жовтня 2016 року та № 001471248-1 від 24 жовтня 2016 року відповідача було повідомлено про відступлення права грошових вимог\~ та зміну реквізитів про сплату перерахованих сум бору за вищевказаним кредитним договором. (а.с.14-15) Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 3\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з п. 2.8 Кредитного договору № 500329623, комісійна винагорода Банку становить: за управління Кредитом 0%; за надання (інформації) виписок за рахунком становить: за 1-й місяць 0%, з 2-го по 36-й місяць 3,55% від суми кредиту. Однак матеріалами справи не підтверджено, а також заперечується відповідачкою, що вона хоча б раз зверталася до Банку з заявою про надання (інформації) виписок за рахунком. Крім того, оцінюючи зміст умови кредитного договору, якою передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,55% від суми кредиту, та зміст наведених положень Договору, якими визначено, у чому полягає послуга банку по обслуговуванню кредиту, суд доходить висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 2.8 Договору, про надання позичальнику не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними. Наведене дає підстави для висновку, що положення кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3.55% від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним. Висновки суду ґрунтуються на правовому висновку, сформульованому Верховним Судом у Постанові від 08.02.2023, справа №168/349/20. Тому, у стягненні комісії суд відмовляє. Разом із тим, враховуючи, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконала, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу та штрафними санкціями є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Однак, відповідачка заявила про застосування строків позовної давності, про що надала відповідну заяву. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України відносно неустойки. Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Отже, оскільки за умовами договору відповідачка мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 19-21 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (33 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 провадження № 14-10цс18. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з наведеного, враховуючи, що згідно графіку платежів до кредитного договору № 500329623 від 14.12.2012 щомісячні платежі заборгованості по кредиту визначені з 14.12.2012 по 21.09.2015. Із позовною заявою до суду позивач звернувся 06.03.2018. Враховуючи, що спірний кредитний договір передбачає періодичні (щомісячні) платежі, строк позовної давності обраховується до кожного чергового платежу з моменту його прострочення, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу та процентам підлягають частковому задоволенню за період з 07.03.2015 по 06.03.2018. З графіку платежів до кредитного договору № 500329623 від 14.12.2012 вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором в межах строку загальної позовної давності, за вищевказаний період складає: - 4092,22 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 0,14 грн. заборгованість за процентами. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки пені, штрафу, неустойки в сумі 13100,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Останнє нарахування штрафу позивач здійснив 19.09.2016, з даним позовом до суду позивач звернувся 27.03.2018, отже суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування строків спеціальної позовної давності щодо стягнення заборгованості по штрафу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу в сумі 4092,22 грн та заборгованості за процентами в сумі 0,14 грн, а всього в сумі 4092,36 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7,87%). На підставі викладеного,

Outcome: partial