Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

02.09.2024 року до суду звернувся заявник [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи в судове засідання на 05 вересня 2024 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце народження: м. Макіївка, Донецької області, який помер [INFO] в м. Єнакієве, Донецької області, на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В обґрунтуванні заявлених вимог заявник посилається на те, що він є сином померлого [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . 20 серпня 2024 року, заявник звернувся до Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області з метою реєстрації смерті свого батька - [PERSON] , де у проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено на підставі того, що надані документи (свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть) видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, не відповідають встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків, та не є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Заявник в судове засідання не зя?вився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа, представник Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не зя?вився, будь-яких заперечень, щодо встановлення факту, що має юридичне значення не надав. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. \~ \~ \~ \~З наданих суду доказів встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Причиною смерті [PERSON] , згідно довідки до форми № 106/у №1692 від 14.12.2022 року було злоякісне новоутворення печінки. \~ \~ \~ \~Батько заявника [PERSON] помер на тимчасово окупованій території у м. Макіївка, Донецької області, 13.12.2022 року, на підтвердження чого заявником надане свідоцтво про смерть [PERSON] , серії ДНР № 314261, від 14.12.2022 року, видане відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Згідно з Указом Президента України "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" затвердженого від 7 лютого 2019 року № 32/2019, м. Єнакієве знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Як вбачається із роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі щодо окремих питань застосування\~Закону України від 4 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. \~ \~ \~ \~Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. \~ \~ \~ \~Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. \~ \~ \~ \~Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду відповідної категорії справ. \~ \~ \~ \~Крім того, суд враховує, що згідно з приписами\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. \~ \~ \~ \~Встановлення факту смерті заявнику необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть у відповідності до вимог діючого законодавства України, отримання грошової допомоги на поховання, недоотриманої пенсії та виплат за державним соціальним страхуванням та в подальшому реалізації своїх спадкових прав. В підсумку суд вважає, що обставини, які викладені у заяві про встановлення факту смерті, є достовірними, підтверджені достатніми доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку із чим заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Судових витрат, які підлягають розподілу, судом не виявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved