Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

В провадженні Володимирецького районного суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. До суду 12.06.2024 року надійшла заява представника позивачки-адвоката Калініна С.К., який діє в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500.00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належними чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріал справи, суд дійшов до наступного висновку. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.05.2024 позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави задоволено в повному обсязі. Визнано виконавчий напис №13066, вчинений 29.05.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ЄДРПОУ 35234236 на користь\~ [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 4452,25 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ЄДРПОУ 35234236 на користь\~держави, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. При винесені по справі рішення від 02 травня 2024 року судом не було вирішено питання судових витрат в частині витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Судом встановлено, що 02.08.2024 між позивачкою [PERSON] , та адвокатським бюро «Калінін і Партнери», в особі адвоката Калініна Сергія Костянтиновича укладено договір про надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано платіжні інструкції №173487719 від 24.08.2023 року, №171914327 від 08.08.2024 року, №175070080 від 12.09.2024 року та акт наданих послуг по справі №556/2491/23, відповідно до якої адвокатом Калініним С.К., за надані послуги у сфері права прийнято 5500.00 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20\~Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених\~ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що судом при винесенні рішення від 02.05.2024 по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, сума витрат на професійну правничу допомогу, яку понесла позивачка, та яка підтверджена належними доказами у розмірі 5500.00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved