Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

заявник звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] , в якій просила видати обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , та покладення на нього обов`язки строком на шість місяців: - заборонити [PERSON] перебувати за адресами проживання, роботи та перебування постраждалої особи [PERSON] : [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання та місця роботи постраждалої особи [PERSON] : [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] , при зустрічі на вулиці з постраждалою особою [PERSON] наближатися до постраждалої особи та її автомобіля менше чим на 30 метрів; - заборонити [PERSON] , вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що її тривалий час переслідує [PERSON] . Він знищує її майно та погрожує спричинити тілесні ушкодження їй та її родичам. Він переслідує її за місцями її проживання, за місцем її роботи та на вулиці. [PERSON] носить із собою ніж і вже двічі проколював колеса її автомобіля. Він вживає наркотичні засоби і у цьому стані зламав їй палець та підпалив будинок. Нещодавно він біля місця її роботи кинув цеглину у скло її автомобіль розбивши його. На її чисельні звернення поліція не реагує. Ухвалою від 25.07.2024 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Заінтересована особа - [PERSON] , якого належним чином було повідомлено про дату, час і місце проведення судових засідань, які призначались на 29.07.2024 та 15.08.2024, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, - до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (розділ IV «Окреме провадження»). Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів справи. Заявник у судовому засіданні підтримала заяву про видачу обмежувального припису, обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у заяві. Додатково заявник пояснила, що приблизно навесні 2022 року вона познайомилась з [PERSON] і вони почали зустрічатися. Десь через півтора місяці вона повідомила йому про небажання продовжувати відносини. [PERSON] наполягав на відносинах. Він образився на неї та почав переслідувати і ці переслідування не припиняються вже більше року, а наразі навіть почастішали. Щодо місць її перебування за якими вона просить встановити заборону пояснила, що по [ADDRESS] вона здійснює підприємницьку діяльність (перукар) і зареєстрована за цією адресою. Квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності і там наразі проводиться ремонт для подальшого проживання. Наразі вона живе у мами по [ADDRESS] живе її донька, до якої вона інколи ходить у гості. Заслухавши заявника, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про видачу обмежувального припису, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту глави 13 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про видачу обмежувального припису Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до умов ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Згідно з ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. Відповідно до даних листа відділення поліції № 1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області від 12.08.2024 № 10568/111-2-2024 [PERSON] у період з 12.06.2023 по 27.07.2024 неодноразово зверталась на гарячу лінію «102» про вчинення [PERSON] щодо неї неправомірних дій із повідомленнями такого змісту: - 12.06.2023 - переслідує [PERSON] , з яким заявниця колись зустрічалась, чоловік три години тому викрутив заявниці палець, зараз стукає по вікнам; - 20.06.2023 - колишній хлопець підпалив диван в будинку заявниці. Погорджує їй; - 27.07.2023 - [PERSON] зайшов до церкви та вигукував там незрозумілі слова, має вигляд наркотично сп`янілого, на даний момент ходить по місту, ймовірно пішов до «маркетопту»; - 14.09.2023 - знайомий [PERSON] (раніше судимий) в наркотичному стані переслідує заявницю погрожує та застосовує до неї фізичну силу; - 15.09.2023 - за адресою: [ADDRESS] колишній співмешканець [PERSON] знов прийшов і стукає у двері і переслідує її систематично. Факт вчинення домашнього насильства місця не мав; - 26.10.2023 - за адресою: [ADDRESS] , прийшов [PERSON] в алкогольному сп`янінні на роботу до заявниці і вчиняє сварку. Зі слів заявниці він їй ніхто; - 29.04.2024 - у заявниці виникла сварка із знайомим [PERSON] , який кидається до неї битися; - 20.05.2024 - знайомий [PERSON] , з яким конфлік вже продовжується на протязі довгого часу прийшов до заявниці погрожує фізичною розправою, вимагає кошти за роботу, яку зі слів заявниці так і не виконав; - 13.07.2024 - заявниця приїхала додому та виявила, що у будинку розбите металопластикове вікно. Зі слів заявниці ніхто проникнути не міг, розбите камнем. Підозрює громадянина [PERSON] , він коли вживає наркотичні речовин постійно погрожує заявниці; - 17.07.2024 - невідомі особи прорізали одне колесо на авто заявниці марки Хюндай Матрікс, номерний знак [NUMBER] , на колесі боковий проріз, тобто, його прорізали навмисно, заявниця підозрює знайомого на ім`я [PERSON] , який їй раніше погрожував, пошкодження виявила вчора увечері, також заявниця додала, шо гр-н на прізвище [PERSON] раніше наніс ножове поранення [PERSON] , заяву писали, але ніхто не вживає міри, ще повідомила, шо в м. Долинська панує групування наркодилерів, поліція їх прикриває; - 21.07.2024 - прийшов [PERSON] (не військовий) до квартири заявниці, при собі носить ніж, сів та висловлюється нецензурними словами в сторону заявниці. На даного чоловіка заявниця неодноразово писала заяву; - 22.07,2024 - за адресою: [ADDRESS] , заявниця, за місцем мешкання своєї матері припаркувала свій автомобіль Хюндай Матрікс, номерний знак [NUMBER] , а громадянин [PERSON] прийшов та пробив колеса. Зі слів заявниці даний громадянин має психічні розлади та постійно робить якісь неприємності; - 22.07.2024 - за адресою: [ADDRESS] , заявницю тероризує громадянин [PERSON] , на якого заявниця раніше неодноразово писала заяви; - 24.07.2024 - наркозалежний [PERSON] переслідує заявницю та погрожує фізичною розправою; - 27.07.2024 - [PERSON] зайшов до церкви та вигукував там незрозумілі слова, має вигляд наркотично сп`янілого. На даний момент ходить по місту, ймовірно пішов до «маркетопту». Про результати опрацювання зазначених звернень відділення поліції № 1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області суду не повідомило. Поряд з цим, судом відзначається, що Долинським районним судом Кіровоградської області [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП Так, постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2024, яка набрала законної сили, прийнятою у справі № 388/1105/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У межах розгляду зазначеної справи судом було встановлено, що 20.05.2024 о 13.30 год. у [ADDRESS] [PERSON] виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався затіяти бійку з [PERSON] , внаслідок чого порушував громадський порядок та спокій громадян. Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2024, яка набрала законної сили, прийнятою у справі № 388/1434/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У межах розгляду зазначеної справи судом було встановлено, що 05.06.2024 о 23.00 год. вчинив дрібне хуліганство, а саме за адресою: [ADDRESS] , виловлювався нецензурною лайкою в адресу [PERSON] , чим принижував її честь та гідність та порушив громадський порядок і спокій громадян. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, зазначені вище встановлені судами у межах розгляду справ про адміністративні правопорушення обставини вчинення неправомірних дій [PERSON] є доведеними і у межах даної справи. Окремо судом відзначається, що з урахуванням встановлених обставин справи [PERSON] відносно [PERSON] , відповідно до змісту ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не є суб`єктом на якого поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Положеннями ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до положень ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Досягнення паритетного становища жінок і чоловіків у всіх сферах життєдіяльності суспільства шляхом правового забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, ліквідації дискримінації за ознакою статі та застосування спеціальних тимчасових заходів, спрямованих на усунення дисбалансу між можливостями жінок і чоловіків реалізовувати рівні права, надані їм Конституцією і законами України, - є метою Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» (далі - Закон). Відповідно до визначень наведених у Законі: - насильство за ознакою статі - діяння, спрямовані проти осіб через їхню стать, або поширені в суспільстві звичаї чи традиції (стереотипні уявлення про соціальні функції (становище, обов`язки тощо) жінок і чоловіків), або діяння, що стосуються переважно осіб певної статі чи зачіпають їх непропорційно, які завдають фізичної, сексуальної, психологічної або економічної шкоди чи страждань, включаючи погрози таких дій, у публічному або приватному житті; - особа, яка постраждала від насильства за ознакою статі (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала насильства за ознакою статі; - кривдник - особа, яка вчинила насильство за ознакою статі. У сучасному суспільстві і чоловіки, і жінки вільні у виборі того, з ким вони бажають мати відносини. Ніхто не може бути примушений до відносин, як між чоловіком та жінкою проти їх волі. Ніхто не може бути позбавлений права вільно обирати партнера для таких відносин та безперешкодно розривати такі відносини. Твердження [PERSON] про те, що протиправні дії [PERSON] обумовлені її відмовою від продовження стосунків як між чоловіком та жінкою у ході розгляду справи не спростовано. Натомість дані про звернення заявниці до органів національної поліції з приводу протиправних дій щодо неї та судові рішення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] узгоджуються з твердженнями [PERSON] про її переслідування [PERSON] . Надаючи оцінку діям [PERSON] суд відзначає, що такі дії носять систематичний та тривалий характер, а заходи впливу у межах розгляду справ про адміністративні правопорушення та профілактичні бесіди правоохоронних органів жодних суттєвих результатів не дали, що безумовно свідчить про вірогідності продовження чи повторного вчинення насильства та можливе настання більш тяжких наслідків від їх вчинення. Дії [PERSON] відносно [PERSON] мають ознаки насильство за ознакою статі і виражаються у примушуванні до відносин, як між чоловіком та жінкою, та помстою за небажання продовжувати такі відносини, що проявляється у вчиненні [PERSON] дій фізичного та психологічного насильства по відношенню до [PERSON] із окреслених вище мотивів. Отже, заявник у цій справі - [PERSON] є особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, а заінтересована особа - [PERSON] - є кривдником, а встановлені ризики на думку суду у повній мірі виправдовують потребу у встановлені у судовому порядку заходу тимчасового обмеження прав та покладення обов`язків на [PERSON] , який систематично вчиняє насильство за ознакою статі, і такі заходи є необхідними для забезпечення безпеки постраждалої особи [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 21-5 Закону постраждала особа або її представник, а в разі вчинення насильства за ознакою статі стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 21-5 Закону обмежувальним приписом встановлюються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього таких обов`язків: - заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; - усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; - обмеження спілкування з постраждалою дитиною; - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Надаючи оцінку заходом тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків щодо заборони кривднику наближатися до місць проживання, роботи та перебування постраждалої особи, суд зауважує таке. Заявник зареєстрована та частково володіє будинком за адресою: [ADDRESS] , де вона також здійснює підприємницьку діяльність (перукар). Про вчинення кривдником неправомірних дій за зазначеною адресою потерпіла особа повідомляла органам Національної поліції 26.10.2023 та 22.07.2024 про що зазначено вище. Постановою суду від 09.07.2024 кривдник притягався до адміністративної відповідальності за вчинення хуліганських дій за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить потерпілій особі на праві приватної власності, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири. Будинок за адресою: [ADDRESS] , належить матері заявника, що підтверджується свідоцтвом на право власності на домоволодіння, та за цією адресою фактично проживає заявник. Встановлення обмеження наближення кривдника до зазначених місць є обґрунтованим. При цьому, щодо адреси: [ADDRESS] заявником не доведено факту частого відвідування цієї квартири. Отже вимога заявника про встановлення обмеження наближення кривдника до місць її проживання, роботи та місця частого відвідування підлягає частковому задоволенню з огляду на вищезазначене, із визначенням відстані у 300 м, що забезпечить неможливість фізичного доступу до зазначених місць та контакту з постраждалою особою. Щодо встановлення заборони кривднику наближатися до транспортного засобу, який належить заявнику, суд зауважує, що встановлення обмеження прав кривдника по наближенню до об`єкта рухомого майна має об`єктивні складнощі реалізації, оскільки є можливість наближення такого об`єкта до самого кривдника поза його волею. При цьому встановлення заборони наближення кривдника до постраждалої особи реалізується у інший, передбачений законом спосіб. З урахуванням обставин у справі та наявності встановлених ризиків суд також констатує доцільність заборони кривднику переслідувати постраждалу особу та встановлення обмеження у будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 21-5 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. При визначені строку дії обмежувального припису суд бере до уваги тривалість дій [PERSON] , які мають ознаки насильства за ознакою статі, їх систематичний характері та почастішання випадків таких дії, з огляду на що констатує доцільність визначення дії обмежувального припису на максимальний строк. З огляду на викладене суд констатує наявність правових підстав для застосування до кривдника [PERSON] обмежувального припису з урахуванням встановлених обставин строком на шість місяців та з метою забезпечення безпеки постраждалої особи до нього слід застосувати заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього відповідні обов`язки. Відповідно до умов ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України та ч. 6 ст. 21-5 Закону про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк - не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial