Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.10.2023 року по справі №276/1816/23 позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі та ухваленостягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 13.09.2023 року і дозакінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] , але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. 09.01.2024 Хорошівським відділом ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУМЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. 30.01.2024 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку з погіршеням стану здоров`я та матеріального стану позивач змушений звернутися до суду про змешення розміру аліментів. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 12.06.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 01.07.2024 року ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позові, та просить позов задовольнити, зазначив, що він проживає з іншою жінкою в незареєстрованому шлюбі, розмір його заробітної плати складає 9500 грн., в нього виявлено захворювання серцево-судинної системи, тому у зв`язку із витратами на лікування та комунальні послуги, продукти харчування йому не вистачає коштів. Він в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідач на даний час знаходиться за кордоном. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте Укрпоштою поштове відправлення за зворотною адресою з відмітками причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду відповідач не повідомив, відзив до суду не подав. Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно із ч.8 ст. 123 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідачу [PERSON] рекомендованим листом направлялися судові повістки разом із копією позовної заяви з додатками, які були повернуті до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованих листів за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.ч.8, 11 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 липня 1996 року виконавчим комітетом Рижанської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Як встановлено з матеріалів справи, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.10.2023 року по справі №276/1816/23 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання у зв`язку з продовженням нею навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 13.09.2023 року і дозакінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] , але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. 09.01.2024 Хорошівським відділом ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУМЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. 30.01.2024 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно довідки Звягельської міської ради №351 від 21.12.23 року, [PERSON] , [INFO] працює робітником з благоустрою, комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс» з 17 серпня 2022 по даний час. Як слідує із довідки про доходи КП Звягельської міської ради «Звягельсервіс», [PERSON] отримав дохід за вересень -грудень 2023 року в розмірі 38054,37 грн. Із індивідуальних відомостей [PERSON] із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру Загальнообов`язкового державного соціального страхування слідує, що він в 2023 році отримав 135267,58 грн. доходу. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради, листа КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради за №1133 від 10.05.2024 року, протоколу ехокардіографічного дослідження, [PERSON] має захворювання серцево-судинної системи та йому призначалось медикаментозне лікування. Потреби в оперативному лікуванні не має. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у зв`язку з погіршеням здоров`я та матеріального стану, через необхідність проходження лікування, постійну купівлю дороговартісних ліків, а також витрати на комунальні послуги, в нього не вистачає коштів. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем в порушення своїх обов`язків, передбачених ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не надано суду жодного доказу витрат на лікування на вказану суму, а також перебування відповідача за межами держави, клопотань про витребування відповідної інформації не заявлено. В матеріалах справи відсутні відомості щодо припинення навчання відповідачем. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що із моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини суттєво погіршився його матеріальний стан або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, у зв`язку з чим позовна заява [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed