Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці звернувся [PERSON] з заявою про визнання його брата [PERSON] , [INFO] недієздатимю та призначення заявника опікуном недієздатного. Заяву мотивує тим, що брат [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Вкахує, що брат проживає з ним і саме заявник опікується свої братом. Стан здоров`я [PERSON] погіршується. Через хворобу брат не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не усвідомлює значення своїх дій, все частіше у нього проявляється психічні розлади, внаслідок чого він потребує постійного стороннього доглдяу та турботи. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, підтримує заявлену вимогу щодо визнання недієздатним та заперечує щодо вимогу про призначення опікуна [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] є братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження\~ серії [NUMBER] від 13 січня 2021 р. та [NUMBER] від 13.11.1969 р.н., з яких вбачається, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] .\~ (а.с.6 та а.с.12) Відповідно до довідки серії ЧНЦ-Р-82 №032294 та відомостями ВЛК №2334 від 15.12.2023 р. [PERSON] , 1969 р.н. є інвалідом ІІ групи з дитинства, встановлено на довічно (а.с.17). Батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] \~ від 07.09.2020 р. (а.с.19) Відповідно до частини першої статті 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. За висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи №964 від 24.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , хворіє хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості. Психічне захворювання, на яке страждає [PERSON] , [INFO] , відноситься до категорії хронічних, тобто, стійких психічних захворювань.За своїм психічним станом, в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання, [PERSON] , [INFO] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З врахуванням стану його психічного здоров`я, [PERSON] , [INFO] , не може особисто дати пояснення по суті справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , за станом свого здоров`я внаслідок психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є недієздатним та потребує опіки. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При вирішенні питання щодо призначення опікуна суд виходить з наступного. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (надалі правила). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2022 року № 712/10043/20. Суд зазначає, що подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). У даній справі відсутнє подання органу опіки та піклування щодо встановлення опіки над [PERSON] . Зважаючи на встановленні у судовому засіданні фактичні обставини та необґрунтованість заявленої вимоги заявника [PERSON] щодо призначення його опікуном [PERSON] , суд вважає неможливим призначення заявника [PERSON] опікуном над його братом [PERSON] , та вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної вимоги. Відповідно до статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З огляду на відсутність підстав для призначення опікуна недієздатній [PERSON] , до призначення опікуна, опіку нею повинен здійснювати Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] відступні. Відтак, заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд вважає за необхідне встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Outcome: partial