Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказує, що чоловік залишив заповіт, яким все своє майно заповів онучці [PERSON] , [INFO] , однак онука спадщину не прийняла, так як не подала заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк та не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім неї зі спадкоємців за законом є також їх донька [PERSON] та син [PERSON] , які також не прийняли спадщину за батьком, оскільки не подавали заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк та не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином вона єдина, хто прийняв спадщину за покійним чоловіком, однак він за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок та не зареєстрував право власності на такий. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І., однак через відсутність документів, які посвідчують право власності на вказаний будинок, право власності не зареєстроване у Державному реєстрі, нотаріус не може оформити спадкування будинку та видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а відтак роз`яснив про необхідність звернення до суду з даним позовом. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 26 вересня 2023 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено\~ справу до судового розгляду по суті; залучено [PERSON] до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подавала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача у судове засідання також не з`явився, попередньо подавав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Залучена до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила, оскільки наміру приймати спадщину за [PERSON] не має, наразі проживає у Чехії та найближчим часом повертатися до України не буде.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, а також подані сторонами заяви, суд прийшов до такого висновку. Встановлено, що [INFO] у м. Перечин Ужгородського району помер чоловік позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) 27 травня 2022 року (а. с. 8, 9). Як вбачається з Витягу про осіб, місце реєстрації яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 22 грудня 1978 року по 26 травня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , 14 липня 2023 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області за № 408, протягом цього періоду за вищевказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (з 22 грудня 1978 року по 26 травня 2022 року) та [PERSON] , [INFO] (з 22 грудня 1978 року по теперішній час) (а. с. 10). Виконком Перечинської районної Ради депутатів трудящих своїм рішенням від 15 грудня 1959 року за № 257 затвердив рішення селищної Ради в справі виділення земельної ділянки під будівництво нового житлового будинку в безстрокове користування [PERSON] по [ADDRESS] в кількості 700 кв. метрів (а. с. 13). На підставі вказаного вище рішення 14 березня 1960 року між виконкомом Перечинської селищної Ради депутатів трудящих Перечинського району Закарпатської області та [PERSON] було укладено Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від одної до п`яти, по [ADDRESS] , який було посвідчено нотаріусом Великоберезнянської контори Дуркота Й.Й. 14 березня 1960 року та зареєстровано в реєстрі за № 420 (а. с. 15-16).\~\~\~ Також 14 березня 1961 року виконкомом Перечинської селищної Ради депутатів трудящих Перечинського району Закарпатської області надано [PERSON] як забудовнику Дозвіл № [NUMBER] на виконання робіт на земельній ділянці [ADDRESS] (а. с. 17). Наказом Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, транспортування та благоустрою Перечинської міської ради Закарпатської області вказаному об`єкту нерухомого майна присвоєно адресу: [ADDRESS] (а. с. 29). Згідно Витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 28 лютого по 01 березня 2003 року, наданого Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області 18 січня 2024 року за № 51/14-11,\~ за\~ адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачі зареєстровані за вказаною адресою по теперішній час (а. с. 14). Тринадцятого липня 2015 року [PERSON] склав заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 638, за яким все майно, яке належить йому у даний час, яке буде належати йому на день смерті і на яке він буде мати право за законом, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 76203787 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76203816 від 14 березня 2024 року, наданих приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маріашем В.І., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена (а. с.\~\~\~ 50-51). В архіві, що переданий Перечинській міській раді на зберігання від РКП «Бюро технічної інвентаризації» відсутня інвентаризаційна справа на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , про що свідчить довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 244/14-11 від 17 липня 2023 року (а. с. 32). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339168447 від 14 липня 2023 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна по [ADDRESS] також відсутні (а. с. 33). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином суд встановив, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини не проживала, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадщину за заповітом не прийняла. З огляду на те, що особа, визначена у заповіті покійного [PERSON] , спадщину не прийняла, тому право на спадкування за таким одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом за спадкодавцем [PERSON] , постійно проживала разом із таким на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому позивач прийняла таку одноосібно. Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маріаша В.І. від 19 вересня 2023 року № 45/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 30). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, з врахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 2092040085 від 20 вересня 2023 року позивачем сплачено 1 073,60 грн судового збору (а. с. 34). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] , з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved