Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 07.08.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 208. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з`явилася в матеріалах справи наявна заява із клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Фіксування судового засідання не здійснювалось. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 07.08.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Первомайська Миколаївської області, актовий запис № 208, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвомпро одруження (а.с.9). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 8). Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їхній доньці, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК Українисуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 к.

Outcome: approved