Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача в 24.07.2024 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії АТ «Одесагаз», що полягають у нездійсненні належного перерахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] ; зобов`язати АТ «Одесагаз» провести перерахунок за послуги з розподілу природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] з урахуванням показників споживання природного газу за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року та з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року та стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що позивач з 11.01.2018 року, після смерті своєї матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 11.01.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, є користувачем будинку [ADDRESS] на підставі договору про поділ спадкового майна від 05.12.2018 року, але право власності не оформила належним чином, про що було неодноразово повідомлено АТ «Одесагаз», зокрема листами від 22.09.2022 р. та від 25.06.2024 р. За вказаною адресою на покійну матір позивача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким позивач продовжувала сплачувати послуги із розподілу природного газу і надалі. Однак, за адресою знаходження вищезазначеного будинку утворилась заборгованість з невідомих позивачу причин, а відповідач не вчинив жодних дій задля перерахування заборгованості, відповіді на звернення позивачу не надавалися або надана була відмова, зокрема листом № 6370 від 27.06.2024 р., також було надіслано попередження про припинення розподілу природного газу у зв`язку із заборгованістю листом від 22.07.2024 р. в електронний кабінет споживача. З урахуванням вищезазначеного позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.07.2024 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд на 20.08.2024 року. 09.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача (а.с. 23-28). Просить суд відмовити у позові у повному обсязі, посилаючись на порушення позивачем вимог чинного законодавства у сфері регулювання газопостачання. 15.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від представника позивача (а.с. 29-34). В ній представник позивача наполягає на раніше заявлених позовних вимогах, мотивує тим, що до позивача перейшли всі права та обов`язки від її спадкодавця (матері), в тому числі і права та обов`язки споживача за особистим рахунком № [NUMBER] . 19.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача (а.с.48-50). Представник відповідача наполягає на відмові позивачу у задоволенні позову в повному обсязі через порушення позивачем порядку укладання договору у разі зміни власника, що передбачено п. 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ. У судове засідання 20.08.2024 року з`явились: представник позивача адвокат Гришко С.О., представник відповідача за довіреністю Карась М.М., позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином та своєчасно. Представник позивача адвокат Гришко С.О., пояснив суду, що позивач є спадкоємицею своєї матері, що була споживачем послуг АТ «Одесагаз» та на чиє ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , після смерті матері продовжувала користуватися її будинком та отримувати і сплачувати комунальні послуги по його утриманню. Через періодичну відсутність у м. Одеса, покази лічильника подавала не завжди вчасно, у зв`язку з чим і звернулася до відповідача з метою встановлення фактичних обсягів споживання та корегування виставлених рахунків. Вважає, що після проведення звірки відповідач їй безпідставно відмовляє у перерахунку, через це позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На позовних вимогах наполягає з підстав, зазначених у позові, просить їх задовільнити у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] пояснив суду, що відповідач діяв у межах чинного законодавства, пояснив, що позивачу необхідно було переоформити договір, подавши відповідні документи. Разом з тим, пояснив, що через велику завантаженість не бачив поданих документів і направив їх в роботу вже під час розгляду справи в суді. Вважає позовні вимоги передчасними та просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників провадження, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] належав [PERSON] та був закріплений за адресою: [ADDRESS] , що належав їй на праві власності, вказана обставина підтверджується сторонами. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (актовий запис № 377) від 11.01.2018 року, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 38). Згідно договору про поділ спадкового майна від 05.12.2018 року, посвідченому державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса З.В. Сальніковою та зареєстрованому у реєстрі за № 5-292 (а.с. 39-40) спадкоємицею будинку за адресою: [ADDRESS] є позивач по справі. У відповідності з листом № 6370 від 27.06.2024 року (а.с. 42) у відомостях про стан особового рахунку № [NUMBER] , який була надіслано споживачеві позивачу, за адресою: [ADDRESS] станом на 01.08.2024 року заборгованість за споживання природного газу складає 4125,45 грн. Відповідно до Акту звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] , який зареєстровано за [PERSON] показники лічильника будинку за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2021 року по 30.09.2023 рік суттєво відрізняються від показників обліку за даними АТ «Одесагаз». Відповідно до наданої позивачем копій заяв, які були направлена АТ «Одесагаз» від 22.09.2022 року та 25.06.2024 року [PERSON] повідомила, що є новим власником будинку за адресою: [ADDRESS] , позивач просила врахувати акт звірки АТ «Одесагаз» та здійснити перерахунок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] . Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. \~ \~ \~ \~Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян. Як наведено у ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Крім того ч. 3 ст. 2 Закону визначає, що норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до п. 4 Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від № 2493 від 30.09.2015, оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань ЗВТ показання лічильника газу будуть менші, ніж надані споживачем за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 01 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття показань ЗВТ. Отже, є визначений порядок врегулювання в позасудовому порядку розбіжностей в обліку споживання природного газу, за наявності обґрунтованого звернення споживача про проведення перерахунку. У відповідності до п. 11 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 2 Розділу ІІІ вказаних Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015, є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". \~ \~ \~ \~Розрахунки за договором здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ щодо об`єму постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період. АТ «Одесагаз» здійснює нарахування за спожитий природний газ побутовому споживачу на підставі вказаних нормативних актів. Відповідно до п. 4.4 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу. Відповідно до п. 4 Глави 4. «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» Розділу «IX. Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494: «Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.». Таким чином, на підставі зазначених положень Кодексу газорозподільних систем відповідач, не отримавши до 6 числа відповідного місяця показань лічильника газу позивачки, мав право визначити об`єм розподілу та споживання природного газу на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Водночас, відповідач не може вимагати від споживача оплати обсягів природного газу, які фактично не були отримані (спожиті) споживачем. Так, згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість спожитого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відтак, з урахуванням зазначеного, суд констатує наявність нарахованої заборгованості за споживання природного газу, при цьому, з матеріалів справи убачається, що показники лічильника за спірний період значно відрізняються від показників нарахування, що свідчить про те, що дії відповідача із нарахування боргу за обсяги фактично не використаного природного газу є протиправними, оскільки позивачем природний газ не використовувався, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved