Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до вимог якого просила: встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,03 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Київської області, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ №046832. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [INFO] помер брат позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,03 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Київської області. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) мати позивачки, [PERSON] , являється єдиною спадкоємицю першої черги за законом після смерті [PERSON] .. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася, однак вона вважається такою, що прийняла спадщини, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядилася особистими речами померлого, а також здійснювала обробіток земельної ділянки. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] за час свого життя не встигла. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивачка являється спадкоємицею майна померлої за заповітом. В передбачений законодавством термін позивачка вернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 8 квітня 2009 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, зокрема на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства ім. А.Г. Кравченка. Водночас, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачка не може, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку у неї відсутній. Представник позивача звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився на адресу суду направила заяву про розгляд справи в її відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов підлягаає до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] (а.с.4) згідно свідоцтва про народження мала батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.5), згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 25.01.1969 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище нареченої після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.6), [PERSON] [INFO] є братом позивачки, та згідно свідоцтвапро смерть помер [INFO] (а.с.7-8), відповідно до витягу про осіб проживаня, яких зареєстровано в період з 02.12.1987 по 18.04.2002 року за адресою [ADDRESS] та актуобстеження в даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,03 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сулимівської сільської ради Київської області (11-12). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного округу Черних О.В., однак їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки оригінал правовстановлюючого документу відсутній (а.с.13). Відповідно до Інформаійної довідки зі Спадкового реєстру за параметрами запиту на [PERSON] інформація відсутня (а.с.27). Відповідно до копії з газети «Яготинські вісті», було зміщено оголошення про втрату правовстановлюючого документа (а.с.30). Згідно копії спадкової справи №175 за 2006 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що згідно заповіту [PERSON] заповідала все своє майно своїй дочці [PERSON] (а.с.37-67). Відповідно до ст. 526 ЦК України (в редакції1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця. Нормами ст. 548 ЦК України ( в редакці 1963 року) було передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В силу статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуюче вище викладене, а також те, що після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась позивачка по справі, та враховуючи, що мати позивачки [PERSON] є єдиною спадкоємицею, та вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved