Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до Дніпровської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є сусідкою [PERSON] , [INFO] , яка мешкала в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] , будь-яких родичів не мала, була самотньою, через свої хвороби та вік, самостійно піклуватися за собою не мала фізичної можливості. У зв`язку з цим вона уклала 26 квітня 2014 року з [PERSON] договір довічного утримання (догляду). Після укладання зазначеного договору вони почали мешкати разом з [PERSON] в її квартирі аж до дня її смерті, без реєстрації її місця проживання в цій квартирі. Вона здійснювала догляд за хворою [PERSON] , забезпечувала її лікування, харчування тощо, а потім і її поховання. З [PERSON] вони були пов`язані спільним побутом, разом оплачували комунальні послуги, разом вели спільне господарство, розподіляли інші побутові витрати. [INFO] [PERSON] померла. Всі витрати з поховання та кремації [PERSON] , здійснювала вона. Інших родичів та відповідно спадкоємців [PERSON] не мала. Вказана квартира була прийнята [PERSON] 21 червня 2007 року у спадок за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] . У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свої спадкові права на вказану вище квартиру не оформила. Зі спадкодавцем до дня його смерті [PERSON] проживала однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Квартира [ADDRESS] , на час складання заповіту та прийняття її [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON] , належала останньому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 22.06.2006 року. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв?язку із відсутністю документів, що підтверджують факт її проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. До суду звертається з вимогами, в яких просить встановити факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, а саме з травня 2014 року по [INFO] [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКІП [NUMBER] ) разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . Визнати [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також право власності на грошові внески на рахунках у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк»; грошові внески на рахунках у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України»; квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання з`явилась позивач [PERSON] та її представник, які підтримали, викладені в позові обставини та вимоги, просили суд задовольнити позов. Представник Дніпровської міської ради також з`являвся в судові засідання, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Надав відзив на позов, в якому наголошував, що позивачем [PERSON] не надано належних і допустимих доказів факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] . Звертала увагу, що причиною смерті [PERSON] стала інфекція COVID-19, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що [PERSON] переймалась лікуванням [PERSON] , а саме купувала ліки, здійснювала належний догляд за хворою. Відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] фінансово утримувала та забезпечувала [PERSON] , вела з нею спільне господарство, мала спільний бюджет, брала участь у спільних витратах на утримання житла тощо. Позивачкою не надано жодних доказів, які б спростовували непроживання нею в квартирі, в якій вона зареєстрована. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2023 за клопотанням представника позивача залучено [PERSON] як співвідповідача у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024 залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. У судовому засідання як свідок була допитана [PERSON] , сусідка позивача, яка повідомляла, що померла [PERSON] не мала родичів, та позивач їй допомагала по господарству, та проживала з нею. Свідок [PERSON] , також сусід позивача та померлої [PERSON] , зазначав, що померла довгий час років 15-20 проживала сама, але не міг достовірно підтвердити, що позивач та [PERSON] проживали разом, бачив декільки разів як [PERSON] виходила з квартири [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, приходить до таких висновків. Між позивачем [PERSON] та [PERSON] 26.04.2014 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 479. Згідно п. 1 зазначеного договору [PERSON] передає у власність належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). [PERSON] 15 травня 2006 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Гула М.К., відповідно до якого [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 22.06.2006 [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського міського управління юстиції 27 лютого 2007 року. Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась 21.06.2007 до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Також із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 26.07.2007 звернулась [PERSON] , 06.03.2007 [PERSON] та 15.03.2007 [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11.09.2013 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя після смерті [PERSON] , на частку квартири в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що дана дія буде суперечити закону. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу звернулась [PERSON] 08.02.2022. Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 4 жовтня 2022 року звернувся [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Згідно довідки відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 11 лютого 2022 року № 14/5-1798 [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27.02.1980 по день видачі довідки, інші зареєстровані особи за даною адресою, відсутні. У матеріалах спадкової справи міститься копія заповіту від 31.05.1997 року, який посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної контори, відповідно до якого все своє майно [PERSON] заповідає [PERSON] та [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу 06 грудня 2022 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на підставі ст. 1264 ЦК України після померлої [PERSON] на грошові внески та квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю встановити факт проживання її однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. ст.\~3,\~21 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першої та другої\~статті 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1264 ЦК України зазначає,\~що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Аналіз наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові компоненти: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі положень\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Конституційний суд України у своєму\~рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99\~зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту\~спільного проживання, є\~ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Верховного Суду України від 19.08.2019 у справі № 588/350/15\~зазначено, що належними та допустимими доказами проживання є докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів. Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. Згідно матеріалів справи [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Померла [PERSON] зареєстрована була за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження факту проживання однією сім`єю позивачем було надано акт від 08 грудня 2023 року, затверджений головою правління ОСББ «Берізка 3», відповідно до змісту якого мешканці квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) та № 262 ( [PERSON] ) підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживала фактично разом за адресою: [ADDRESS] . Зазначені особи були допитані в судовому засіданні. Однак, будь-яких інших доказів, що підтверджували б ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства, здійснення спільних витрат, тощо позивачем не було надано. У контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід відзначити, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20. Посилання позивача на здійснення догляду відповівдно до договору довічного утримання, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивачем не доведено, що послуги, які визначені в договорі довічного утримання, зокрема щодо забезпечення щоденним харчуванням, придатним для носіння одягом, лікувальними засобами здійснювались особисто позивачем. Пунктом 9 договору довічного утримання, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 26.04.2014, зазначено, що послуги з утримання (догляду) можуть надаватись як особисто набувачем, так і іншою особою. Здійснення поховання [PERSON] також не може бути доказом підтвердження факту проживання однією сім`єю, враховуючи обов`язок позивача відповідно до п. 6 договору довічного утримання поховати [PERSON] у випадку її смерті. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт спільного проживання [PERSON] , однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з травня 2014 року до моменту її смерті. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, підстави для задоволення позову в іншій частині, також відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати покладають на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed