Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання. Заява мотивована тим, що відповідач є є батьком позивача, що що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач була прийнята на навчання з 16 вересня 2022 року в Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця на очну денну форму навчання за спеціальністю 221 "Стоматологія" за кошт фізичної особи. Також позивач зазначила, що на сьогодні її матеріально повністю забезпечує мати, [PERSON] , яка сплачує за навчання в Університеті та відповідно, надає грошові кошти на інші мої потреби та витрати. Рік навчання позивача в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця коштує 53 170 грн. [PERSON] не може самостійно утримувати позивача, що ускладнено тим, що вона знаходиться на тимчасово окупованій території - в АР Крим. [PERSON] зазначиє, що зверталась до батька з проханням надати відповідь стосовно його згоди на продовження виплат аліментів на її утримання після досягнення повноліття. Таке прохання направлено на відому адресу відповідача Укрпоштою, за №0113516821476, зазначений лист було вручене відповідачу 27.06.2023. Відповідь на лист позивач не отримала, а тому звернулась до суду. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з моменту подання позову до закінчення навчання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2024 відкрито провадження у справі, відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату в адресу суд не надходило. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення від [PERSON] в адресу суду не надходило. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження в справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач батьком[PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстраціїактів про народження реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, копія якого долучена до матеріалів справи. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] зарахована до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з 01.10.2022 студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти відповідно до Наказу №2785/л-1 від 16.09.2022 (копія наказу наявна в матеріалах справи). Згідно довідки Національного медичного університету імені О.О. Богомольця №8 від 05.09.2023 [PERSON] навчається на 2 курсі стоматологічного факультету за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб (копія довідки наявна в матеріалах справи). Терміін закінчення університету 2027 рік. Матеріали справи містять Договір №10753784-С1-22, укладений 29.09.2022 між Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця та [PERSON] про навчання у закладі вищої освіти (копія Договору наявна в матеріалах справи). Відповідно до Додаткової угоди до Договору №10753784-С1-22 від 29.09.2022 загальна вартість основної послуги за весь строк навчання, з урахуванням підвищення становить 254 680, 00 грн. (копія Додаткової угоди до Договору наявна в матеріалах справи). Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Зі змісту ст. 200 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Також Пленум Верховного Суду України в вищенаведеній постанові вказав, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Зазначена правова позиція висловлена також у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Так, повнолітня [PERSON] , продовжує навчання на денній формі, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Доказів на спростування даної обставини матеріали справи не містять. Також віфдсутні і докази того, що відповідач не має можливості надавати допоимогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання відсутні. Також не було встановлено обставин, які б свідчили про перебування на утриманні [PERSON] неповнолітніх та непрацездатних осіб. Суд виходить з вимог ст.12 ЦПК України, відповідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. ст. 182, 200 СК України та приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) . Оскільки ст. 199 СК України пов`язує обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку чи сина з періодом їх навчання до досягнення двадцяти трьох років, з урахуванням позовних вимог [PERSON] аліменти на користь позивача мають стягуватися до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, в розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати в справі суд розподіляє відповідно до правилст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial