Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Представник ПрАТ СП «Партнер» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення оновного боргу у розмірі 30 050,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 558,63 грн. , 3% річних у розмірі 860,96 грн. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва № 138 від 09.03.1992 р. земельна ділянка відведена позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів на 250 автомобілів згідно норм проектування за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є належним користувачем на підставі направлення органу місцевого самоврядування капітального гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці відведеній позивачу для експлуатації та обслуговування за адресою [ADDRESS] . Позивач охороняє капітальний бокс № [NUMBER] , який належить відповідачу і розташований на земельній ділянці, землекористувачем та балансоутримувачем є ПрАТ «СП «Партнер». Відповідач користувається гаражним боксом № [NUMBER] , що знаходиться за вказаною адресою.Відповідач регулярно користується послугами позивача, однак не оплачує їх у повному обсязі, у зв язку з чим перед позивачем через постійні не доплати за послуги утворилась заборгованість, станом на 10.03.2024р. у розмірі 30 050,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути 3 % річних та інфляційні втрати. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.05.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що СП «Партнер» у відповідності до рішення Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва № 138 від 09.03.1992 р. земельна ділянка відведена позивачу для експлуатації та обслуговуання напівпідземних гаражів на 250 автомобілів згідно норм проектування за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Наказом № 122 від 30.12.2016 року ПрАТ СП «Партнер» з 01.01.2017 року встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 400,00 грн. за одне машиномісце за адресою: [ADDRESS] /а.с.18/. Наказом № 98 від 28.12.2018 року ПрАТ СП «Партнер» з 01.01.2019 року встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 500,00 грн. за одне машиномісце за адресою: [ADDRESS] /а.с.20/. Наказом № 130 від 30.12.2021 року ПрАТ СП «Партнер» з 01.01.2022 року встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 600,00 грн. за один гараж або машиномісце за адресою: [ADDRESS] /а.с.22/. Позивач долучає до матеріалів справи взаєморозархунки з арендаторами та вказує, що відповідач має заборгованість за утримання машиномісця, яка становить 30 050,00 грн. Крім того, вказує, що відповідач є належним користувачем на підстав направлення Органу місцевого самоврядування капітального гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходиться на земельній ділянці відведеній позивачу для експлуатації та обслуговування за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. За змістом ч. 1 ст. 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер. Між тим, загальні положення про зберігання передбачають обов`язок професійного зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч.2 ст. 936 ЦК). Тобто, зазначена норма передбачає можливість укладення договору зберігання за конструкцією консенсуального і цілком поширюється на спеціальні види зберігання, а отже - і на договір зберігання транспортних засобів. Позивач долучає до матеріалів справи взаєморозрахунки з арендаторами та вказує, що відповідач має заборгованість за утримання машиномісце, яка становить 30 050,00 грн. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідач є власником чи належним користувачем гаражного боксу № [NUMBER] , який знаходить ся за адресою: [ADDRESS] . Суд не приймає до уваги, що відповідач отримав перепустку на в`їзд на територію стоянки та користування гаражем , оскільки доказів на підтвердженян вказаному не надано. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належних та допустимих доказів, що відповідач є власником чи користувачем гаражного боксу № [NUMBER] не надано, а тому позов є необгрунтованим та безпідставним. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача.

Outcome: dismissed