Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2014 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», печовим з перероблення титановмісних та рідкоземельних матеріалів до 02.04.2024, коли звільнився за власним бажанням на підставі ст. 38 КУпАП. На день звільнення утворилась заборгованість із заробітної плати за період з липня 2022 по квітень 2024 в сумі 201854,05 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на зазначену суму. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за адресою місця знаходження, про що свідчить підпис уповноваженої особи у поштовому повідомленні про отримання судових повісток, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.01.2014 по 02.04.2024 [PERSON] \~\~перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», обіймаючи посаду печовий з перероблення титановмісних та рідкоземельних матеріалів, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу про припинення трудового договору №153 від 02.04.2024. Згідно оригіналу Довідки № 237 від 07.05.2024, за підписом керівника та головного бухгалтера ТОВ «ЗТМК», за період з 01.07.2022 по 02.04.2024, у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі на суму 201854,05 грн. (двісті одна тисяча вісімсот п`ятдесят чотири грн.. 05 коп.). Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КЗпП та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За змістом ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати (ч. 1). У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч. 2). Факт існування даної заборгованості відповідачем не заперечується, як і не заперечується безпосередньо сума заборгованості. Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, що на теперішній час складає 201854,05 та підлягає стягненню на користь [PERSON] .. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких підстав, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved