Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.10.2021 року між позичальником, яким є [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» був укладений Договір позики №3320582, відповідно до умов якого загальна сума позики становить 3000,00 грн. строком на 30 днів - до 11.11.2021 р., зі сплатою процентів за користування позикою - 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був розміщений в Особистому кабінеті позичальника на веб-сайті Позикодавця, про що свідчить п.8.1 Договору позики. Підписанням Договору позики відповідач підтвердила,\~що вона ознайомлена з\~усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового\~кредиту\~ТОВ «МАНІФОЮ». Приймаючи\~умови Договору позики, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується\~і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Договору (розділ 8 Договору позики). Відповідно до умов Договору, сума позики надається ТОВ «МАНІФОЮ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківські реквізити позичальника (п.4.1.1 Договору). Датою укладання Договору позики вважається день перерахування ТОВ «МАНІФОЮ» грошових коштів на картковий рахунок позичальника (розділ 1 Договору). В подальшому, 09.02.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №09/02-2022 відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги, в тому числі за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р., що був укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] . Крім того, 10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги, в тому числі за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р., що був укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] Позичальник - відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором не виконує, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплатила у зв`язку з чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 10.05.2024 р. становить 39441,00 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 3000,00 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 36441,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з чим, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як правонаступник первісного кредитора, просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь суму заборгованості за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 у розмірі 39441,00 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. В судове засідання сторони не з`явилися: представник позивача в позовній заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4-зворот). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою її реєстрації (а.с.59,71,72). Крім того, про розгляд судом вказаної цивільної справи відповідача було повідомлено шляхом направлення поштової кореспонденції на зазначену електронну адресу відповідача (а.с.57,60). Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, 12.10.2021 року між позичальником, яким є [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» був укладений Договір позики (далі Договір) №3320582, відповідно до умов якого загальна сума позики становить 3000,00 грн. строком на 30 днів - до 11.11.2021 р., зі сплатою процентів за користування позикою - 1,99000% річних (а.с.6-9). Пунктом 2.3. Договору позики встановлено параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 3000,00 грн.; строк позики: до 11 листопада 2021 року (30 днів); базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою; розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (а.с.6-зворот). Вказана інформація зазначена у паспорті позики (а.с.12-13). Вказаний кредитний договір та паспорт позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: /q40242/ і був розміщений в Особистому кабінеті позичальника на веб-сайті Позикодавця, про що свідчить п.8.1 Договору позики. Підписанням Договору позики та паспорту позики відповідач підтвердила,\~що вона ознайомлена з\~усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового\~кредиту\~ТОВ «МАНІФОЮ». Приймаючи\~умови Договору позики, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується\~і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Договору (розділ 8 Договору позики). Відповідно до п. 2.6. Договору, сума позики надається ТОВ «МАНІФОЮ» шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3-х робочих днів з дати підписання Договору. Датою укладання Договору позики вважається день перерахування ТОВ «МАНІФОЮ» грошових коштів на картковий рахунок позичальника (розділ 1 Договору). Пунктом 2.2. Договору позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 12.10.2021 р. о 20:03:30 успішно перераховано кошти на суму 3000,00 грн., маска картки: [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-114023219, призначення платежу: зарахування 3000,00 грн. на карту: [NUMBER] (а.с.14). Крім того, факт перерахування відповідачу [PERSON] грошових коштів на підставі договору позики № 3320582 за транзакцією 114023219, підтверджується листом ТОВ «МАНІФОЮ» від 10.04.2024 р. вих. № 1124 (а.с.14-зворот-а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 11 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями. Підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються ЗУ «Про електронні довірчі послуги». Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» електрона взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікаціяв інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 3, 6, 627\~ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості 09.02.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №09/02-2022 відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги, в тому числі за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р., що був укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] (а.с.19-21). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 09/02-2022 від 09.02.2022 (а.с.24), ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3320582 від 12.10.2021 р. в розмірі 9291,00 грн. грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованості за сумою позики, 4776,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 1515,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с.24). Відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Вердикт Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. Крім того, 10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги, в тому числі за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р., що був укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] (а.с.25-27). Відповідно до Змін в реєстрі боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р. (а.с.32), ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 р, що був укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] в розмірі 39441,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, кредиту, 36441,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. Відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором не виконує, грошові кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплатила у зв`язку з чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 10.05.2024 р. становить 39441,00 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 3000,00 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги -36441,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16-17). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Розмір заборгованості за Договором позики № 3320582 від 12.10.2021 року в сумі 39441, грн. підтверджується розрахунками, наданими позивачем. Вказані розрахунки є повними, чіткими, об`єктивними, вони узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказані документи належними та допустимими доказами і бере за основу при ухваленні рішення. Факт порушення відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, суду не надала. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3028 грн. (а.с.5), підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн. суд зазначає наступне. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року (а.с.43-зворот-а.с.44), прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023 року (а.с.45); заявка від 26.04.2024 року на надання юридичної допомоги №327 (а.с.47); витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року (а.с.48); платіжна інструкція № 0433390000 від 10.05.2024 року (а.с.46). Згідно з п. 4.1. договору про надання правової допомоги, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (а.с.43- зворот). Пунктом 4.5 договору про надання правової допомоги встановлено, що сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (а.с.43-зворот.). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 327 від 26.04.2024 року, адвокатським об`єднанням АО «Лігал Ассістанс» було надано наступні правові послуги: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 2000,00 грн. (витрачено 2 години - 4000, 00 грн.) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3000,00 грн. (витрачено 3 години - 9000,00 грн.), загальна вартість вказаних послуг становить 13000 (а.с.47). Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме - 13000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved