Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

22.02.2024 року до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 24.03.2020 року Київським районним у місті Одесі ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), звернулась [PERSON] . Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.02.2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу надіслано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.05.24 відкрито провадження у справі. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримані. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.03.2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис №288. Як зазначено в позові, від шлюбу подружжя має спільну дочку- [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя, а також відсутні відомості щодо наявності спору про місце проживання дитини та її утримання. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved