Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (ТОВ «Глобал Спліт») звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №1/4070450 від 15.02.2021 у розмірі 303\~151 грн. 68 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4070450,\~за умовами\~якого банк\~надав останньому\~кредит в\~сумі 200\~000\~грн.,\~строком на\~72\~місяці до\~14.02.2027,\~зі сплатою\~щомісячних процентів\~у розмірі\~12%\~річних і\~комісійної винагороди\~за обслуговування\~кредитної заборгованості\~в розмірі\~2,50%\~від суми\~кредиту.\~29.08.2023\~між АТ\~«Креді Агріколь\~Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. 15.09.2023 відбулася передача прав вимоги за кредитним договором №1/4070450 від 15.02.2021 до ТОВ\~«Глобал Спліт». АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~15.09.2023\~направив відповідачу\~повідомлення про\~відступлення прав\~вимоги за\~кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 15.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 303\~151,68 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомила та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 15.02.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4070450, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 200 000 грн., строком на 72 місяці з 15.02.2021 до 14.02.2027 включно. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною). Згідно з п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до підпунктів 1.3.1-1.3.2 пункту 1.3. кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, тік і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день. АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачці кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером №35283948-1 від 15.02.2021 та випискою з рахунку від 15.02.2021. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами. Згідно з реєстром прав вимог №1 від 15.09.2023, що є додатком №1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023, відбулася передача ТОВ «Глобал Спліт права вимоги, зокрема, до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1/4070450 від 15.02.2021. АТ «Креді Агріколь Банк» 15.09.2023 направив повідомлення [PERSON] про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1/4070450 від 15.02.2021 до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від останньої погашення кредитної заборгованості за кредитним договором в розмірі 303\~151,68 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунку, поданого позивачем, станом на 015.03.2024 у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 303\~151 грн. 68 коп., що складається з: строкової заборгованості в розмірі 132\~972,16 грн., простроченої заборгованості 41\~895,63 грн., нарахованих відсотків 1762,64 грн., прострочених відсотків 31\~521,25 грн., комісії 5000,00 грн. та простроченої комісії 90\~000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що передана АТ «Креді Агріколь Банк» за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором в розмірі 208\~151,68 грн, яка складається із: строкової заборгованості в розмірі 132\~972,16 грн., простроченої заборгованості 41\~895,63 грн., нарахованих відсотків 1\~762,64 грн., прострочених відсотків 31\~521,25 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості за простроченою комісією в розмірі 90 000,00 грн. та нарахованій комісії в розмірі 5\~000,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правил про споживчий кредит), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 цього Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29.11.202 у справі № 461/2857/20. У постанові Верховного Суду від 31.08.202 у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Послуга з надання споживчого кредиту є діяльністю банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідає змісту кредитних правовідносин. Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами. Умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п. 1.3.2. кредитного договору № 1/4070450 від 15.02.2021, умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50 % від суми кредиту, є нікчемними. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 95\~000,00 грн., з яких: 5\~000,00 грн. в рахунок комісії, 90\~000,00 грн. в рахунок простроченої комісії, є необґрунтованими. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2497,72 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено\~повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 27.08.2024.

Outcome: partial