Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , який було зареєстрованого 06 серпня 1988 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, посилаючись на те, що з липня 2019 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя та відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо один від одного, що свідчить про відсутність фактичного ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її відновити втрачена. Клопотання про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, не заявляє. Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. В позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач, повідомлена судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судового виклику на адресу її реєстрації, у судове засідання не з`явилася. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 10.04.2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 06.08.1988 року,сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1520 (а.с.5). Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення. Таким чином позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved