Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

У червні 2024 року через систему\~«Електронний суд»\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Ейс»(далі позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 00-8203693 від 01.06.2023 року у розмірі 15 015,00 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-8203693 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами Договору кредитодавець надав відповідачу [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 4 200,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк дії кредитної лінії 120 днів. [PERSON] зобов`язався повернути кредит 29.09.2023 року або достроково. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Однак, всупереч умовам кредитного договору № 00-8203693 від 01.06.2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість в сумі 15 015,00 грн., яка складається з: 4 410,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10 605,00 грн. заборгованості за відсотками. 18.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС»» було укладено Договір факторингу № 1-18122023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-8203693 від 01.06.2023. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Качай гроші» до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС»» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 15 015,00 грн. ТОВ «ФК «ЕЙС»» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Оскільки наявну заборгованість позичальник не погашає, позивач, який набув право вимоги до [PERSON] , звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач,\~який належним\~чином повідомлений\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення, яким відповідач отримав судову повістку - 26.07.2024 року, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 8203693, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 4 200 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальниця зобов`язалася повернути кредит кредитодавцю 29.09.2023 року або достроково (п.п.1.2, 1.3 Договору). За змістом пп. 1.4.2. Договору, стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п.1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Відповідно до пп. 1.4.3. Договору, позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленою та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2. Договору. Позичальник поінформований, розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки не є зміню процентної ставки у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до позичальника та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програма лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця (пп.1.4.4. Договору). Згідно з п.1.5, 1.6 Договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 210,00 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.2.2 Договору). За змістом п.4.3 відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Даний договір відповідно до п.7.11, 7.12 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] , який йому був надісланий на номер його мобільного телефону, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Крім того, 01.06.2023, відповідачем [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було підписано Паспорт споживчого кредиту, зі змісту якого, останній ознайомився з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, із платежами за супровідні послуги кредитодавця, які є обов`язковими для укладення договору, із порядком повернення кредиту, а також наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-8203693 від 01.06.2023 року виконало у повному обсязі, що підтверджується копією повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім»» про успішність транзакції № 1243142170 на переказ 01.06.2023 грошових коштів на картку № [NUMBER] на суму 4 200,00 грн. Згідно детального розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором [PERSON] має заборгованість по кредитному договору № 00-8203693 від 01.06.2023 року в сумі 15 015,00 грн., з яких: 4 410,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 10 605,00 грн. заборгованості за відсотками. 18.12.2023 року між ТОВ «ФК «ЕЙС»» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) укладено договір факторингу № 1-18122023, згідно умов якого (п.2.1.) фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 18122023 від 18.12.2023 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 18.12.2023 року. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року слідує, що [PERSON] (порядковий номер 1237) є боржником за кредитним договором №00-8203693, сума заборгованості становить 15 015,00 грн., яка складається з: 4 410,00 грн. залишку заборгованості по тілу кредиту; 10 605,00 грн. залишку заборгованості по відсоткам. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст.1047 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитними договорами та договором відступлення права вимоги. Як установлено судом, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, відтак суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені ним судові витрати включають в себе, крім судового збору, витрати за правову допомогу, згідно ст. 137 ЦПК України, у розмірі 5 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано: Договір про надання правничої допомоги №16/0524 від 16 травня 2024 року, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №16/0524 від 16 травня 2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 16.05.2024 року на суму 5 000,00 грн., з яких за складання позовної заяви - 4 000,00 грн., вивчення матеріалів справи - 500,00 грн. та надання усної консультації 500,00 грн. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 5 000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, беручи до уваги часткове задоволення позову, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд прийшов до висновку про можливість зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягнення з відповідача до 2 500,00 грн.

Outcome: partial