Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У квітні 2024 р. [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь кошти на утримання (аліменти) сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на таке: 30.01.2009 вони з відповідачем уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №59. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021, шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився чин [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 08.07.2010 Відділом державної реєстрації цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис №603. До лютого 2013 р. проживали разом з відповідачем в м. Севастополі. В березні 2013 р. позивач з сином переїхали до м. Запоріжжя, так як їхнє спільне з відповідачем життя не склалось. З того часу син проживає з позивачем та повністю перебуває під її опікою та на її утриманні. Останнє відоме місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Де він проживає разом їй не відомо. З березня 2013 р. відповідач належним чином не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться розвитком, інтересами, станом здоров`я, що можуть підтвердити свідки. Останній раз відповідач бачив сина в грудні 2018 р. з того часу він майже не спілкується з дитиною навіть каналами мобільного зв`язку. Син знаходиться на обліку в закладі охорони здоров`я з діагнозом: Хвороба Пертеса зліва VI ступінь. Арахноідальна кіста лівої скроневої долі. Венозна аномалія правої тім`яної ділянки. Міопія слабкого ступеню, складний міопічний астигматизм обох очей. Відкрите овальне вікно, аортальна регургітація 1ст., вегето-судинна дистонія, що підтверджується довідкою про стан здоров`я дитини №0527/01-08 від 21.03.2024. У зв`язку з чим вона несе витрати на періодичні обстеження та консультацію лікарів. Декілька останніх років відповідач не надає взагалі кошти на утримання сина, на зв`язок з позивачкою з цього приводу також не виходить. Таким чином є ознаки того, що він ухиляється в повній мірі від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свого сина. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач не надає добровільно кошти на утримання сина, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування та медикаментів, інтересами дитини не цікавиться взагалі, що ставить родину позивача в скрутне матеріальне становище. Позивачка має постійне місце роботи, що підтверджується довідкою №14/04/1158 від 09.04.2024. Випискою із медичної амбулаторної карти від 28.03.2024 на її ім`я підтверджується, що стан її здоров`я задовільний, на лікуванні не перебуває. Характеристикою з Запорізької гімназії №72 від 29.03.2024 підтверджується, що [PERSON] є розумним та дисциплінованим учнем, має високий рівень знань з предметів шкільного циклу. Краснопюр Матвій бере активну участь у різноманітних конкурсах, олімпіадах, шкільних та позашкільних заходах, завжди відповідально ставиться до завдань, які йому доручено. Краснопюр Матвій бере активну участь в житті класу, закладу освіти, користується авторитетом у однолітків; у стосунках з однокласниками проявляє себе як спокійний, урівноважений, справедливий, розсудливий. Позивач контролює сина, співпрацює з класним керівником, вчителями-предметниками з питань навчання сина. Вона піклується про свого сина, створює йому необхідні умови для навчання, регулярно відвідує батьківські збори. Позивач, на підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, просить суд взяти до уваги наступні обставини: вона виховує чина самостійно без будь-якої допомоги, відповідач більше аліменти нікому не сплачує, тому має реальну змогу сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина, які край необхідні для його життєдіяльності, існування та становлення. Таким чином, відповідач не тільки відмовляється утримувати дитину, так він ще й протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим, позивач з метою захисту дитини звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи та витребувано від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024 витребувано: з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості (витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України») щодо перетинання державного кордону України громадянина України [PERSON] із зазначенням такої інформації: дата та місце перетину державного кордону України, виїзд або в`їзд на територію України, у разі наявності інформації мета перетину державного кордону; з Міністерства оборони України відомості про те, чи був мобілізований до лав Збройних сил України та надати витяг з наказу про мобілізацію в строк до 12.10.2023 стосовно [PERSON] ; з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, якщо є відомості про смерть повний витяг про реєстрацію акту запису про смерть [PERSON] в разі наявності в реєстрі інформації про смерть особи. 01.07.2024 від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 10.06.2024, відповідно до якої, актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. 02.07.2024 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 10.06.2024. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.07.2024 від Військової частини [NUMBER] МО України надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 10.06.2024, відповідно до якої відповідач на військову службу під час мобілізації, на особливий період не призивався. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Панченко І.О. до судового засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, 27.06.2024 надав суду висновок від 24.01.2024 №01-13/0924 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який підтримує, прохав подальший розгляд справи проводити за його відсутності, прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт, причина повернення працівниками пошти вказана «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на порталі «Судова влада України». Тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України судом був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. За таких обставин судом за згодою представника позивачці, висловленою у судовому засіданні, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 30.01.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №59. [INFO] у подружжям народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 08.07.2010 Відділом державної реєстрації цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що в Книзі реєстрації народжень був зроблений актовий запис за № 603. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2021 ухваленого у справі №335/10471/20 провадження 2/335/852/2021, яке набрало законної сили 19.02.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.01.2009, було розірвано. Встановлено, що фактично з березня 2013 р. та станом на час вирішення справи судом, син [PERSON] , мешкає разом із матір`ю, проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно встановленої інформації, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, тобто життям своєї дитини, його здоров`ям, успіхами у навчанні, його розвитком, станом здоров`я не цікавиться, взагалі не бере участі у його вихованні, що підтверджується листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 24.05.2024 №1099/01-08, відповідно до якого, неповнолітній [PERSON] спостерігається в центрі з 2013 р. Батько дитини [PERSON] ніколи не звертався до лікаря, медичної сестри з приводу стану здоров`я та лікування дитини. За час спостереження на прийоми з дитиною приходить мати, [PERSON] . Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №118 «Чайка» від 12.06.2024 №61/01-32.1, неповнолітній [PERSON] з вересня 2013 р. по 06.06.2016 дійсно відвідував вказаний дошкільний заклад. За час перебування в закладі дошкільної освіти дитина була завжди охайна, доглянута. Дитину до садочку приводила та забирала мати, сплачувала за харчування дитини, вихованням та розвитком дитини займалась тільки мати. Батько контакту із закладом освіти не підтримував, із вихователями не спілкувався, не приймав участь в вихованні дитини, не цікавився життям сина в садочку. Згідно з довідкою Запорізької гімназії 3 20 від 03.06.2024 №01-27130, неповнолітній [PERSON] дійсно навчався у вказаному закладі з 01.09.2016 по 31.05.2020. За період навчання дитини в закладі освіти його батько, [PERSON] до освітнього закладу не звертався, з учителями не спілкувався, батьківські збори не відвідував, не брав участь у житті дитини. Відповідно до довідки Запорізької гімназії №72 від 21.05.2024 №01-46/03 неповнолітній [PERSON] є учнем 8-б класу вказаного закладу. Батько дитини, [PERSON] протягом навчання його сина [PERSON] до закладу не звертався, успіхами сина в навчанні та поведінці не цікавився. Згідно з листом КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» від 06.06.2024 №854/01-09, неповнолітній [PERSON] проходив 2016-2024 роках лікування у вказаному лікувальному закладі, в ортопедо-травматологічному відділенні лікарні. Під час лікування дитиною опікувалась тільки мати, [PERSON] , яка знаходилась по догляду за дитиною під час лікування у відділенні, виконувала всі рекомендації лікаря з приводу обстеження, консультацій вузькими спеціалістами, вакцинації та лікування. Батько дитини, [PERSON] ніколи не звертався до лікаря та медичних сестер, не спілкувався з адміністрацією закладу з приводу здоров`я та лікування дитини. 24.06.2024 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району надано висновок від 24.01.2024 №01-13/0924 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із вказаного висновку, на прийомі у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 21.01.2024 з дитиною була проведена бесіда, під час якої [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав, оскільки той з ним не спілкується, не цікавиться життям сина, не допомагає матеріально. Згідно з листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.05.2024 №01-117651 вих., під час виходу за місцем реєстрації проживання та фактичного проживання [PERSON] : [ADDRESS] , здійснити обмеження умов проживання останнього не виявилось можливим, оскільки за адресою знаходиться нежитлове приміщення. Питання підготовки висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 30.05.2024 та 20.06.2024 в присутності [PERSON] . Запросити [PERSON] на засідання комісії не виявилось можливим через відсутність інформації про його фактичне місцезнаходження та засобів зв`язку з ним. За результатами засідань, враховуючи наявні документи по справі, думку дитини, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Тому, районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язкам батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з наведених вище документів та викладеного позивачем у судовому засіданні суд встановив факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. При таких обставинах, враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо позову, суд погоджується із доводами позивача про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками по вихованню сина (винна поведінка), коли він не спілкуються з [PERSON] , [INFO] , в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку сина до самостійного життя, станом здоров`я, не виявлення до Матвія інтересу, тощо що передбачає застосування такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків як позбавлення батьківських прав. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, пояснення позивача щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його сина, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідач по справі у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину у досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховуються такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відсутність інших утриманців у відповідача та відсутність даних про стан його здоров`я, дають підстави судові вважає заявлений позивачем розмір аліментів до стягнення в частку від доходів відповідача доцільним та достатнім, а тому позов у цій частині також підлягає задоволенню. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову, а ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду про стягнення аліментів звільнений (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідачки по справі на користь Держави, а в сумі 1211,20 грн. - на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved