Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

В жовтні 2023 року УСЗН ОМР звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів в загальному розмірі 22817,46 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.03.2020 року [PERSON] звернулася до УПСЗН ОМР з заявою про призначення їй державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням позивача від 08.04.2020 року відповідачу призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року у щомісячному розмірі 3131,63 грн., з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року у щомісячному розмірі 5190,20 грн. Розпорядженням позивача від 22.06.2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01.07.2020 року по 31.07.2020 рік становив 3947,07 грн. Також, рішенням позивача від 08.04.2020 року відповідачу призначено соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року у щомісячному розмірі 372,80 грн. Розпорядженням від 22.06.2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01.07.2020 року по 31.07.2020 рік становив 452,80 грн. Рішенням УПСЗН від 04.09.2020 року відповідачу відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Особи при поданні документів для призначення державної соціальної допомоги зобов`язанні вказати достовірні дані про доходи сім`ї та майновий стан. Під час проведення вибіркової перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, 03.09.2020 року було виявлено, що відповідач при зверненні з заявою про призначення допомоги не задекларувала дохід від продажу 09.01.2020 року нерухомого майна в сумі 38711,11 грн. Таким чином, відповідач, достеменно знаючи про необхідність вказувати достовірні дані про доходи сім`ї та майновий стан, свідомо ввела позивача в оману та незаконно отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям. 09.11.2020 року відповідачу направлено повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям - 2396,80, та малозабезпеченим сім`ям в сумі - 20420,66 грн. До теперішнього часу відповідачем вказані суми не повернуті, тому просить стягнути з [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 20420,66 грн., та безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і розмірі 2396,80 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Ухвалою судді від 20.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 01.05.2024 року до суду надійшла заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити. 08.05.2024 року позивач подав заперечення на заяву позивача. Представник позивача Ворона В.А. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.66). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав спливу строку позовної давності який розпочався 04.09.2020 року, коли позивачем складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги (а.с.48). Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Згідно ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Пунктами 2, 3 вказаного Порядку визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Відповідно до п. 5 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначаються з місяця звернення на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). При цьому допомога призначається на основі середньомісячного сукупного доходу сім`ї за останні шість місяців, що передують місяцю звернення, сукупного доходу осіб, які входять до складу сім`ї. Відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно із п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Порядок), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Пунктом 46 Порядку передбачено обов`язок осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, повідомляти у десятиденний строк органи соціального захисту населення у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги. Відповідно до п. 49 зазначеного Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. З вищевказаного вбачається, що законодавець покладає на особу, яка звернулась за призначенням усіх видів соціальної допомоги, обов`язок подавати достовірні відомості про обставини, що впливають на умови її призначення та виплати, і лише в разі умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, з такої особи стягується сума виплаченої допомоги. 24.03.2020 року [PERSON] звернулася до УПСЗН ОМР з заявою про призначення їй державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.5-6) та подала Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01.09.2019 р. по 29.02.2020 р.(а.с.7-8). Рішенням УСЗН ОМР від 08.04.2020 року [PERSON] призначено соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року у щомісячному розмірі 372,80 грн. Розпорядженням від 22.06.2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01.07.2020 року по 31.07.2020 рік становив 452,80 грн. (а.с.9-12). Рішенням УСЗН ОМР від 08.04.2020 року [PERSON] призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року у щомісячному розмірі 3131,63 грн., з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року у щомісячному розмірі 5190,20 грн. Розпорядженням позивача від 22.06.2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01.07.2020 року по 31.07.2020 рік становив 3947,07 грн. (а.с.13-15). Під час проведення вибіркової перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, 03.09.2020 року було виявлено, що відповідач при зверненні з заявою про призначення допомоги не задекларувала дохід від продажу 09.01.2020 року нерухомого майна в сумі 38711,11 грн. Актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги від 03.09.2020 року виявлено, що [PERSON] не задекларувала дохід від продажу 09.01.2020 року нерухомого майна в сумі 38711,11 грн., а тому необхідно зробити перерахунок (а.с.20). Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №222025338 свідчить, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS] . Припинення права власності відбулося 09.01.2020 року на підставі договору купівлі-продажу №62 (а.с.22). Відповідач [PERSON] та її представник даний факт в судовому засіданні не спростовує. Рішенням УСЗН ОМР від 04.09.2020 року [PERSON] відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.16). 09.11.2020 року відповідачу направлено повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям - 2396,80 грн., та повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надміру виплаченої допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі - 20420,66 грн. (а.с.26, 27). Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 26.02.2021 року №117 змінено найменування управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради. Згідно з п. 25 Порядку №250, якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку державна соціальна допомога, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплаченої суми державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Проаналізувавши надані сторонами докази, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] при зверненні до УПСЗН Олександрійської міської ради з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям 24.03.2020 року, свідомо надано недостовірну інформацію, що впливає на право призначення допомоги на дітей одиноким матерям та на розмір допомоги малозабезпеченим сім`ям, що є зловживанням з її боку. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти в загальному розмірі 22817,46 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави. Станом на день розгляду цивільної справи в матеріалах справи відсутні підтвердження про повне чи часткове повернення відповідачем грошових коштів, отриманих нею без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з розрахунків переплати (а.с.24, 25) період за який надміру виплачена допомога на дітей одиноким матерям в сумі 2396,80 грн. та допомога малозабезпеченим сім`ям в сумі 20420,66 грн. охоплює березень - серпень 2020 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року. Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє дотепер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved