Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; залишити за [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на гараж № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №3221888800:38:058:0409, площе (га): 0,1152, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, с/р Хотянівська. В обґрунтування позову зазначено, що 17 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 17.03.2015 року. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] виховували спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 17.05.2016 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року, справа №757/16780/22-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти було придбано наступне майно: - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, серія та номер 9200 від 10.10.2016; видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С. П.; - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, серія та номер 1708 від 18.07.2018, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З. З.; - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, серія та номер 6922, 6923 від 11.09.2017, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В.; - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується Договором дарування квартири [ADDRESS] від 10.10.2018 року; - гараж (машиномісце) [ADDRESS] , право власності на який підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 8344, 8345 від 23.11.2017, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В.; - земельну ділянку з кадастровим номером 3221888800:38:058:0409, площа (га): 0.1132, Київська обл., Вишгородський р-н., с/рада Хотянівська, право власності на яку підтверджується Договором купівлі-продажу, серія та номер 453 від 08.06.2018, видавник: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л. А. Правовстановлюючі документи на вищезазначені об`єкти нерухомого майна оформлені на [PERSON] . Вказує, що оскільки вказане майно є спільної сумісною власністю подружжя, то воно підлягає поділу на підставі ч. 1 ст. 372 СК України, з урахуванням попередньої домовленості про порядок поділу майна між позивачем та відповідачем, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а. с.65). Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу сторін, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками (а. с. 66-67). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 113). Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. На адресу суду повернувся лист з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, направлений на адресу відповідача, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, із поданих відповідачем неодноразових клопотань про відкладення судового засідання вбачається, що відповідач обізнаний про розгляд вказаної справи, а адресою листування, зазначеною у клопотаннях, є адреса, на яку було судом направлено копію ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, іншої адреси відповідачем не зазначено, вказана адреса є зареєстрованим місцем проживання відповідача. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідача, суд, виходить із наступного. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України). Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»). Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial