Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 03.06.2024 року від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3533910 від 16.10.2021 року в розмірі 70 400 грн., також представник позивача просить стягнути судові витрати у розмірі 3 028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.10.2021 року між відповідачкою та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого сума кредиту - 15 000 грн., відсотки за користуванням кредитом - 9 000 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом - 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 26.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до Боржників. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі, й за кредитним договором № 3533910 від 16.10.2021 року. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідачки, загальний розмір заборгованості станом на 10.05.2024 року становить 70 400 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 15 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 550 грн., заборгованість за комісією - 2 850 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачка своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася. Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 02.09.2024 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що 16.10.2021 року між відповідачкою та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про споживчий кредит № 3533910. Відповідно до п. 1.2. п. 1.5.2. договору про споживчий кредит сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн., відсотки за користування кредитом - 9 000 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно зі п. 1.6. договору про споживчий кредит стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом - 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1., 2.3.1.2. договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник може збільшити строк кредитування на один день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. 26.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3533910 від 16.10.2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі, й за кредитним договором № 3533910 від 16.10.2021 року. На виконання умов договору було укладений Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року, що підтверджує факт переходу прав вимог боргу до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримав право грошової вимоги до відповідачки за договором № 3533910 від 16.10.2021 року в розмірі 70 400 грн. Згідно розрахунку, що наданий позивачем, заборгованість [PERSON] за договором № 3533910 від 16.10.2021 року станом на 10.05.2024 року становить 70 400 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 15 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 550 грн., заборгованість за комісією - 2 850 грн. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження повного чи частково виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором на умовах, встановлених цим договором. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість станом на 10.05.2024 року, що становить 70 400 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 15 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 52 550 грн., заборгованість за комісією - 2 850 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 17 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2023 № 02-01/2023 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «Лігал Ассістанс», а також копія заявки № 549 від 26.04.2024 року про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів (2 години по 2 000 грн.), підготовка пропозицій (1 000 грн.), складання позовної заяви до суду (4 години по 3 000 грн.). На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію № 043338000 від 10.05.2024 року, згідно якої ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 68 000 грн. за призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial