Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді вищевказаний позов, згідно якого позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 230531-62249-1 від 31 травня 2023 року в розмірі 26 562,50 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 гривень та судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 230531-62249-1. На підставі укладеного Договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 4 250 гривень строком на 150 днів (до 28.10.2023 року) шляхом переказу на платіжку картку № [NUMBER] емітовану АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка порушила свої зобов`язання, в результаті чого у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 26 562,50 гривень. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. З цього приводу суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 61 - 63). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 31 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 230531-62249-1. (а.с. 16-20). Відповідно до розрахунку заборгованості за вищевказаним договором станом на 02.05.2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 26 562,50 гривень, з яких: - заборгованість за сумою кредиту становить - 4 250 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 31 травня 2023 року по 28 жовтня 2023 року (включно) - 22 312, 50 грн.(а.с. 22). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлено, що 31 травня 2023 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 230531-62249-1. Позивач за вказаним кредитним договором свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідачка порушила свої зобов`язання, що підтверджується матеріалами справи. Частина перша статті 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 8 статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. При цьому, положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала, а позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved