Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», вказавши, що [PERSON] на праві власності належав будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2007 року. 25.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено кредитний договір, за яким позивач отримала у кредит 40700 доларів США строком до 10.12.2027 року. Для забезпечення виконання зобов?язань за договором між сторонами був укладений договір іпотеки, за яким [PERSON] передала банку в іпотеку будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно із договорами про відступлення права вимоги від 29.04.2020 року та від 12.05.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами. 07.09.2021 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В. на підставі договору іпотеки від 25.12.2007 року було змінено власника будинку [ADDRESS] на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Позивач, вказуючи, що таке рішення прийняте всупереч положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме рішення прийняте в період дії мораторію, позивач просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 07.09.2021 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопка Ю.В., яким було змінено власника будинку [ADDRESS] з [PERSON] на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Ухвалою суду від 20.02.2023 року було відкрите провадження у справ та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.03.2023 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Відповідачем відзив на позов не подавався, інші учасники провадження письмових пояснень до суду не направили. Ухвалою суду від 23.03.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду. 27.04.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 18.07.2023 року представником позивача подані додаткові докази. Ухвалою суду від 01.02.2024 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] пояснень по справі не надано, в судове засідання третя особа не прибула, представником його подано заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала на зазначених в позовній заяві підставах. В подальшому представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, вказуючи, що на позові позивач наполягає. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 25.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16/2007/3226 Фжр, за умовами якого [PERSON] отримала в кредит 40700 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 25.12.2007 року, згідно якого [PERSON] придбає у власність будинок за адресою: [ADDRESS] , строком до 10.12.2027 року. 25.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є будинок загальною площею 32,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , за яким забезпечено виконання зобов?язань [PERSON] за кредитним договором № 16/2007/3226 Фжр від 25.12.2007 року За договором про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Фінрайт» права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки. За договором про відступлення прав вимоги від 12.05.2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» права вимоги первісного кредитора до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Гопки Ю.В. від 07.09.2007 року, прийняте у свою чергу на підставі договору іпотеки від 25.12.2007 року, договору про відступлення прав вимоги від 12.05.2020 року, зареєстроване за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2023 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено права користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , а також [PERSON] та [PERSON] виселено з вищевказаного будинку. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] не зареєстровано права власності на інші об`єкти нерухомості станом на 05.07.2023 року. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Позивач, звертаючись до суду, вказувала, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось у період дії відповідного мораторію, встановленого законом, що суперечить положенням чинного законодавства. Законом України\~«Про мораторій\~на стягнення\~майна громадян\~України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті» №\~1304\~від 03.06.2014\~року встановлено,\~що протягом\~дії цього\~Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Закон України № 1304 набрав чинності 07.06.2014 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» № 1382 від 13.04.2021 року визначено, що Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втрачає чинність через двадцять місяців з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який відповідно введений в дію через шість місяців, тобто 21.10.2019 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381 від 13.04.2021 року визначено, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом. Закон України № 1381 від 13.04.2021 року набрав чинності 23.04.2021 року, у зв?язку з чим Закон України № 1304 втратив чинність 23.09.2021 року. Натомість звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось 07.09.2021 року, тобто в період дії Закону України № 1304, яким встановлено мораторій на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, та таке звернення стягнення було примусовим та відчужене без згоди влансика. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] зареєстрована проживаючою у будинку за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якого не перевищує 250 кв.м., докази наявності у неї іншого житла відсутні. Таким чином, твердження позивача про те, що на неї розповсюджується дія мораторію на примусове стягнення, а примусове звернення стягнення на нерухоме майно відбулось в період дії такого мораторію, підтверджені дослідженими судом доказами та не спростовані відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що рішення державного реєстратора від 07.09.2021 року щодо реєстрації права власності на будинок за відповідачем прийняте всупереч вимогам чинного на той момент законодавства, а права позивача в цьому випадку можуть бути захищені шляхом скасування такого рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved