Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

22 січня 2024 року представник [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ), адвокат Нескородь Віталій Миколайович (надалі також - представник), через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернувся в інтересах [PERSON] до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (надалі також - відповідач, ПАТ «СК «УСГ»), Фермерського господарства «Кегичівське» (надалі також - ФГ «Кегичівське»), за змістом якої просив: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь [PERSON] кошти в сумі 129828 грн 73 коп.; - стягнути з Фермерського господарства «Кегичівське» на користь [PERSON] кошти в сумі 125507 грн 14 коп.; - стягнути з Фермерського господарства «Кегичівське» на користь [PERSON] кошти в сумі 20000 грн моральної шкоди; - стягнути з відповідачів судові витрати, витрати на проведення експертизи (оцінки) транспортного засобу. Рух справи Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 43). Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54-55). Своєю ухвалою від 24 квітня 2024 року суд поновив позивачу процесуальний строк для подання доказів у цивільній справі № 542/125/24 та приєднав до матеріалів справи докази: квитанцію № 04-12/2023 від 08.12.2023 за проведення експертизи, повідомлення про проведення огляду транспортного засобу від 27.11.2023 та докази направлення повідомлення [PERSON] та Страховій компанії (а.с. 131-132). 30 травня 2024 року до суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача, адвоката Нескородя В.М., про витребування доказів (а.с. 142-144), за змістом якого останній просив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та витребувати у відповідача інформацію за період з 01 липня 2023 року по 01 січня 2024 року, а саме: - Чи перебуває, чи перебував [PERSON] в трудових, цивільно-правових відносинах з ФГ «Кегичівське»? - На якій правовій підставі [PERSON] керував транспортним засобом Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номер [NUMBER] , - 10.07.2023? - Чи наявні укладені договора оренди, підряду чи інші правочини між ФГ «Кегичівське» з іншими субєктами підприємницької діяльності відносно транспортних засобів Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номер [NUMBER] ? Своєю ухвалою від 30 травня 2024 року (а.с. 155-157) суд витребував від Фермерського господарства «Кегичівське» інформацію згідно з клопотанням представника позивача. Станом на дату судового засідання 05 серпня 2024 року витребувані документи до суду від Фермерського господарства «Кегичівське» не надходили. Своєю ухвалою від 05 серпня 2024 року суд повторно витребував від Фермерського господарства «Кегичівське» зазначену інформацію згідно з клопотанням представника позивача (а.с. 172-173). Витребувані документи від ФГ «Кегичівське» надійшли до суду 03 вересня 2024 року (а.с. 177-183). Зокрема, надана копія договору оренди транспортного засобу від 03 серпня 2022 року, відповідно до якого орендодавець ФГ «Кегичівське» передав, а ТОВ «Панем» прийняв у тимчасове володіння напівпричіп-платформу Montracon, державний номер [NUMBER] , на період з 03.08.2022 по 31.12.2024 (а.с. 179). 03 серпня 2022 року між ФГ «Кегичівське» та ТОВ «Панем» підписаний акт приймання-передачі зазначеного напівпричіпу (а.с. 179 - зі звороту). Також, ФГ «Кегичівське» надало довідку № 1 від 02.09.2024, що підписана головою [PERSON] , в якій підтверджено, що [PERSON] ніколи не перебував в трудових відносинах з ФГ «Кегичівське» (а.с. 180). Відповідно до наданої відповідачем-2 довідки № 2 від 02.09.2024, транспортний засіб IVECO STRALIS, державний номерний знак [NUMBER] , не належить ФГ «Кегичівське» на праві власності та не перебуває у користуванні ФГ «Кегичівське» (а.с. 183). В судовому засіданні 04 вересня 2024 року представник позивача оголосив заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення відшкодування з ФГ «Кегичівське» (а.с. 185). З огляду на подану заяву, суд своєю ухвалою від 04 вересня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до ФГ «Кегичівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишив без розгляду (а.с. 186). Враховуючи залишення позовних вимог до ФГ «Кегичівське» без розгляду, суд продовжив розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 129828 грн 73 коп. Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 липня 2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , отримав пошкодження. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2023 року визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди гр. [PERSON] , який керував транспортним засобом Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , які належать ФГ «Кегичівське». Транспортний засіб Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в розмірі 160 000 грн. [PERSON] звернувся до страхової компанії із проханням сплатити страхове відшкодування та подав необхідні документи. Страхова компанія сплатила на користь позивача 30168 грн 61 коп. Поряд з цим, звернувшись до компанії з ремонту та обслуговування автомобілів ТОЙОТА - ТОВ «Компанія «Стар» сума ремонту транспортного засобу позивача була визначена в розмірі 293660 грн 09 коп. Страхова компанія на заяву [PERSON] переглянути суму страхового відшкодування, відмовилась вчиняти будь-які дії. З огляду на це, позивач звернувся до судового експерта [PERSON] щодо проведення транспортного товарознавчого дослідження. Відповідно до висновку експерта № 04-12 від 04.01.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 255335 грн 87 коп. Таким чином, на думку позивача, сума недоплаченого ПАТ «СК УСГ» страхового відшкодування в рамках страхової суми (160 000 грн) становить 129828 грн 73 коп. і має бути сплачена страховою компанією на користь позивача. Також, позивач просив стягнути витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля в розмірі 8125 грн 32 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Позовні вимоги до ФГ «Кегичівське» на підставі заяви представника позивача залишені без розгляду. 22 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ «СК «УСГ», за змістом якого відповідач просив відмовити в частині позовних вимог, адресованих ПАТ «СК «УСГ», з огляду на таке (а.с. 61-69). У зв`язку із спричиненням шкоди в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 10.07.2023 транспортному засобу Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , транспортним засобом Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , 12.07.2023 уповноваженою особою ПАТ «СК «УСГ» [PERSON] був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу [PERSON] та складено Акт огляду транспортного засобу, в якому були зафіксовані у присутності [PERSON] пошкодження, який підписаний без жодних зауважень та заперечень останнього. Позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши рахунок на оплату № 0000019798 від 24.07.2023 на суму 293660 грн 09 коп., складений ТОВ «Компанія «Стар Лайн». Поряд з цим, відповідачем зазначено, що рахунок СТО не є належним та допустимим доказом, оскільки не оцінює шкоду, а також не розраховує знос у порядку, встановленому Законом та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. На підставі Акта огляду пошкодженого транспортного засобу, ПАТ «СК «УСГ» замовлено автотоварознавче дослідження, за наслідками якого складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 139717 від 18.11.2023, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням ПДВ на запасні частини складає 32508 грн 96 коп., а без ПДВ - 30218 грн 61 коп. Акцентовано увагу, що сума страхового відшкодування визначена відповідачем на підставі результатів звіту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням ПДВ в загальній сумі 30218 грн 61 коп. Щодо зменшення страхового відшкодування на суму ПДВ зазначено, що страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ. З огляду на викладене, ПАТ «СК «УСГ» на користь [PERSON] не могло виплатити суму страхового відшкодування з ПДВ. Відповідач, також, звернув увагу на те, що пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним, оскільки відповідно до приписів статті 29 та пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В той же час, зазначено, що різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовується особою, яка завдала збитків, у даному випадку винна в дорожньо-транспортній пригоді особа. Щодо аргументів позивача про необхідність визначення розміру страхового відшкодування на підставі висновку експерта № 04-12 від 04.01.2024, складеного експертом [PERSON], відповідачем зазначено, що оскільки ПАТ «СК «УСГ» у передбачений законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, [PERSON] не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру збитків, відповідно до приписів пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В свою чергу, висновок, складений на замовлення позивача, виконаний з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», так як позивачем не було повідомлено ПАТ «СК «УСГ» про час та місце огляду пошкодженого автомобіля, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість висновку. Також, відповідачем вказано, що позивачем не надано доказів оплати послуг експерта в сумі 8125 грн 32 коп., а також зазначено про неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову. Вказано, що позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. 03 квітня 2024 року від представника позивача до суду надійшли пояснення (а.с. 106-107), відповідно до яких представником позивача вказано, що дослідження транспортного засобу судовим експертом [PERSON] проводилось за повідомленням сторін, а саме: направлялось повідомлення до страхової компанії (нарочно та через електронну пошту) та [PERSON] й ФГ «Кегичівське». На проведення огляду транспортного засобу з`явився лише представник ФГ «Кегичівське», що відображено в протоколі огляду транспортного засобу. 19 квітня 2024 року від ПАТ «СК «УСГ» до суду надійшли додаткові пояснення (а.с. 119-120), в яких відповідач наголосив, що ПАТ «СК «УСГ» відповідно до вимог чинного законодавства виконало свої зобов`язання за Полісом, а вимоги позивача обґрунтовані сумнівним звітом, який не відповідає вимогам, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів для звіту (акта) або висновку про оцінку колісного транспортного засобу. Також, акцентовано увагу на тому, що позивач не звертався до відповідача із заявами про проведення додаткового огляду пошкодженого транспортного засобу. А наданий позивачем рахунок СТО від 24.07.2023 є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки такий рахунок не оцінює шкоду, а також не враховує знос у порядку, встановленому Законом та зазначеною Методикою. В судове засідання, призначене на 04 вересня 2024 року, позивач не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 175). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до ПАТ «СК «УСГ» підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «СК «УСГ» в судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 176). У надісланій до суду 03 травня 2024 року заяві представник відповідача просив розгляд справи провести за відсутності представника ПАТ «СК «УСГ» (а.с. 136-137). Представник ФГ «Кегичівське», приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, покинув судове засідання в режимі відеоконференції після залишення позовних вимог [PERSON] до ФГ «Кегичівське» без розгляду. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, судове засідання проведено за даної явки. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2023 року о 15 год 50 хв на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 19 км, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , перед виїздом не забезпечив правильність розміщення вантажу та його кріплення, що під час руху транспортного засобу призвело до пошкодження скляного елементу, уламки якого пошкодили автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку, а також автомобіль HYUNDAI SONATA, державний номерний знак [NUMBER] , що рухався позаду (попутно) в бік м Полтави, в результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження (а.с. 13-14). Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2023 року визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди гр. [PERSON] , який керував транспортним засобом Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , та порушив правила дорожнього руху (а.с. 13-14). З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № ЕР-215263940 вбачається, що транспортний засіб Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований в ПАТ «СК «УСГ» із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в розмірі 160 000 грн (а.с. 17). З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № ЕР-214669311 вбачається, що напівпричіп Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований також в ПАТ «СК «УСГ» із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в розмірі 160 000 грн (а.с. 18). На підставі Акта огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 12.07.2023, складеного уповноваженою особою ПАТ «СК «УСГ» [PERSON] (а.с. 80), відповідачем замовлено автотоварознавче дослідження, за наслідками якого складено Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 139717 від 18.11.2023, відповідно до висновку якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням ПДВ на запасні частини складає 32508 грн 96 коп., а без ПДВ 30218 грн 61 коп.(а.с. 71-зі звороту). В матеріалах справи наяний рахунок на оплату № 000019798 від 24 липня 2023 року, складений ТОВ «Компанія «Стар», який визначив суму ремонту транспортного засобу позивача в розмірі 293660 грн 09 коп. (а.с. 15). 30 листопада 2023 року складений страховий акт № ПССЦВ-2569, в якому визначений розмір страхового відшкодування в сумі 30218 грн 61 коп. разом із розрахунком суми страхового відшкодування (а.с. 81). Також, 30 листопада 2023 року на рахунок [PERSON] відповідач перерахував страхове відшкодування в сумі 30218 грн 61 коп. (без ПДВ), що підтверджується платіжною інструкцією № 98647 (а.с. 82). Не погодившись із розміром відшкодування, позивач звернувся до судового експерта [PERSON] щодо проведення транспортного товарознавчого дослідження. 08 грудня 2023 року судовим експертом складений протокол огляду транспортного засобу (а.с. 19-20). Відповідно до висновку експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 04-12 від 04.01.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 255335 грн 87 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ складає 138680 грн 46 коп. (а.с. 30-35). Таким чином, на думку позивача, сума недоплаченого ПАТ «СК УСГ» страхового відшкодування в рамках страхової суми (160000 грн) становить 129828 грн 73 коп. і має бути сплачена страховою компанією на користь позивача. З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду із відповідними позовними вимогами до ПАТ «СК «УСГ». Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до частини 1, 2 статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону, страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № ЕР-215263940, транспортний засіб Iveco Stralis, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований в ПАТ «СК «УСГ» із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в розмірі 160000 грн (а.с. 17). Також, з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № ЕР-214669311 вбачається, напівпричеп Montracon, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований також в ПАТ «СК «УСГ» із страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, в розмірі 160000 грн (а.с. 18). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону ). Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема, на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну подію подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: dismissed