Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Заявники в порядку ст.109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що 05 березня 2019 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований у Новоселицькому районному відділі державної реєсстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №17. Під час шлюбу у них народилися дві дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Вважають, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання дітей, які будуть проживати з батьком, майнових спорів на даний момент між ними також немає. Мати дітей не приймає участі у вихованні дітей. У зв`язку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними та залишити проживати малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Також просили встановити факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В судове засідання заявники не з`явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 05 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Новоселицькому районному відділі державної реєсстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №17. Під час даного шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, що підтверджується нотаріально посвідченим договором про визначення місця проживання дітей від 19.07.2024 року. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких\~обставин,\~судом встановлено,\~що розірвання\~шлюбу відповідає\~дійсній волі\~дружини та\~чоловіка і\~що після\~розірвання шлюбу\~не будуть\~порушені їхні\~особисті та\~майнові права,\~а також\~права їхніх\~дітей. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір щодо місця проживання дітей, то суд вважає за можливе зазначити з ким залишаться проживати діти після розірвання шлюбу. Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Суд вважає, що заявниками не доведений факт, що [PERSON] самостійно виховує малолітніх дітей, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial