Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

АТ «Юнекс Банк» 08.04.2024 року звернулось до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22034000198383 від 21.10.2019 року в розмірі 20\~943,54 грн., з яких: 15\~389,30 грн. залишок простроченого кредиту; 4,64 грн. залишок прострочених відсотків; 5 549,60 грн. залишок прострочених комісій, та судові витрати по справі. Позов мотивований тим, що 21.10.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22034000198383, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 15\~415,59 грн. строком на 60 місяців з оплатою процентів в розмірі 0,001 % річних за строкову заборгованість та в розмірі 56,0 % річних за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 21.10.2019 року по 20.02.2021 року в розмірі 4,5 % від суми кредиту, з 21.02.2021 року по 20.05.2022 року 3,5 % від суми кредиту, з 21.05.2022 року по 20.08.2023 року 1,4 % від суми кредиту. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 12.07.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20 943,54 грн., з яких: 15 389,30 грн. залишок простроченого кредиту; 4,64 грн. залишок прострочених відсотків; 5 549,60 грн. залишок прострочених комісій. 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 12/07/23, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 06.03.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором позивачу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16.04.2024 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв та/або відзиву від неї не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 21.10.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22034000198383, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 15 415,59 грн. строком на 60 місяців з оплатою процентів в розмірі 0,001 % річних за строкову заборгованість та в розмірі 56,0 % річних за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 21.10.2019 року по 20.02.2021 року в розмірі 4,5 % від суми кредиту, з 21.02.2021 року по 20.05.2022 року 3,5 % від суми кредиту, з 21.05.2022 року по 20.08.2023 року 1,4 % від суми кредиту (а.с. 22-23). АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 12.07.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20 943,54 грн., з яких: 15 389,30 грн. залишок простроченого кредиту; 4,64 грн. залишок прострочених відсотків; 5 549,60 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 37-38). 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 12/07/23, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача (а.с. 83-97). 06.03.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором позивачу (а.с. 61-82). Згідно частини 1статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4 500,00 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved