Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Яворівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно до складу якого входять два паї, з яких один належав [PERSON] особисто, а другий вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , та житловий будинок. 01.11.2001 [PERSON] складено заповіт, згідно якого своє майно вона заповіла позивачці. З метою оформлення спадщини 10.08.2022 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Гавришкевич О.П., з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, однак нотаріус листом № 01-16/61 від 10.08.2022 повідомила, що відкриття спадкової справи є неможливим без визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини із поважних причин, оскільки тривалий час була дуже пригнічена смертю матері, також, на дані обставини вплинула нелегка робота вчителя. Окрім цього, позивач фактично зареєстрована та проживає у м.Нововолинську Волинської області, а не за місцем відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, позивач просить визначити додатковий строк достаній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 17.08.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.12.2022\~закрито підготовче\~судове засідання\~та призначено\~справу до\~розгляду по\~суті. Витребувано у приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гавришкевич О.П. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 21.09.2023 на виконання ухвали Яворівського районного суду Львівської області від приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гавришкевич О.П. до суду надійшло повідомлення відповідно до якого спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Яворівської\~міської ради\~Львівської області в судове засідання\~ \~не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. З огляду на викладлене вище, судом постановлено розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області 30.01.1999, позивач значиться як [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин позивачки підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Яворівським ЗАГС Львівської області 31.10.1960, з якого встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №107. Згідно з довідки від 20.09.2005 № 3.3-62 відділу реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, 19.09.1986 у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №391. 25.05.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, актовий запис № 84. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.12.2015 виконавчим комітетом Верблянскої сільської ради Яворівського району Львівської області, [INFO] померла мати позивачки [PERSON] в с.Калитяки Яворівського району Львівської області у віці 77 років, про що складено відповідний актовий запис №29. Судом встановлено, що [PERSON] 01.11.2001 склала заповіт, який посвідчений секретарем Верблянської сільської ради [PERSON] , відповідно до якого, на випадок свої смерті: сертифікати на земельну ділянку частку (пай) серія ЛВ № 067748, серія ЛВ № 067749, ощадну книжку серія У№ [NUMBER] та все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, в взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] . Так, 15.07.1996 матері позивача [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ЛВ № 067749, яка перебуває у колективній власності селянського колективного господарства «Дружба» площею 1,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серія АВН № 494776 від 16.10.2000 з реєстровим номером 1890, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області Кенцало Л.В., встановлено, що земельну ділянку площею 0,67 га, що розташована на території с.Калитяки Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 067748, виданого Яворівською райдержадміністрацією 15.07.1996 за № 2224 успадкувала його дружина [PERSON] . Разом з тим, відповідно копії довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 872 від 30.07.2012 [PERSON] станом на 16.08.2012 право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстровано і свідоцтво про право власності не видавалося. 10.08.2022 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гавришкевич О.П. з проханням відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , однак листом за № 01-16/61 повідомлено позивачку, що строк встановлений для прийняття спадщини нею пропущений, рекомендовано вирішити це питання у судовому порядку. Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Отже, поновити порушене право позивача, як спадкоємця за заповітом, можливо тільки у судовому порядку. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки [PERSON] може втратити право на спадкування майна за заповітом, і вказані обставини будуть для позивачки занадто надмірним тягарем, при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Даючи оцінку поважності причини пропуску вказаного строку позивачем суд враховує, що протягом тривалого часу вона разом із спадкодавцем не проживала. Лише 10.08.2022 звернулася до нотаріуса, де з`ясувалось, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено. Вказану причину суд визнає як поважною, що співпадає з доводами зазначеними у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 в якій було визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження - спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривали відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено нею із поважних причин. Окрім того, вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду справа від 03 червня 2021 року № 636/1160/19 (провадження № 61-19934св19), від 19 листопада 2019 року у справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 288/1856/18 (провадження № 61-3987св20), від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21). При прийнятті рішення суд враховує, що за своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права. Враховуючи обставини\~справи,\~ суд \~дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для подання до нотаріальної контори відповідної заяви. Судові витрати слід залишити за позивачкою. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved