Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

03.06.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла рідна мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна своєї покійної матері. На день смерті матері [PERSON] інших зареєстрованих та проживаючих з нею осіб не було. При житті мати склала на ім`я позивача заповіт від 24.10.1994, однак так як позивач на той час постійно до дня смерті матері проживав окремо, він не знав про наявність даного заповіту. Лише 09.05.2024 при зверненні до приватного нотаріуса в селищі Турбів нотаріус Башта-Бєляєва М.О. при перевірці наявності заповітів після смерті матері [PERSON] в реєстрі виявився заповіт складений на позивача. Не знаючи про наявність даного заповіту позивач навіть у своїх рідних братів [PERSON] та [PERSON] взяв 02.05.2024 та 06.05.2024 відмови від спадщини після смерті матері. Протягом шести місяців з дня смерті матері позивач в спадщину не вступив так як саме протягом шести місяців з дня смерті матері він не знав про наявність даного заповіту, крім того він думав, що спадщину буде оформляти хтось один із його братів. В даний час, коли позивач звернувся в нотаріальну контору щоб оформити спадщину після смерті матері по закону, виявилось, що дану спадщину йому необхідно оформляти по заповіту, та з`ясувалося, що він пропустив шестимісячний строк для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом. При зверненні до Турбівської селищної ради (після того як про наявність заповіту позивачу повідомив нотаріус) про надання йому дублікат даного заповіту йому в усній формі було роз`яснено, що даний заповіт уже наданий ними приватному нотаріусу Башті-Беляєвій М.О., а тому позивач звернувся до даного нотаріуса з проханням надати копію даного заповіту, та відповідно ним було отримано даний заповіт. Таким чином причиною пропуску шестимісячного строку позивачем для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини стало те, що були причини пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які не залежали від нього, а саме після смерті матері протягом шести місяців він переживав важку втрату досить близько йому людини, отримав важкий психологічний стрес, крім того він не знав про наявність заповіту, ніхто йому про його існування не повідомляв, все це не дало йому можливості вчасно звернутися до нотаріуса. Позивач просив суд визнати причину поважною і визначити йому додатковий строк для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 10.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано від приватного нотаріуса\~Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Башти-Бєляєвої М.О. матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а в\~разі відсутності\~спадкової справи\~надати відповідний\~витяг зі\~спадкового реєстру, а також лист, яким нотаріус робила запит до Турбівської селищної ради на витребування (надання) [PERSON] дублікату даного заповіту від 24.10.1994 посвідченого секретарем Турбівської селищної ради зареєстрованого в реєстрі за №386, який складений при житті покійною матір`ю [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.07.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що [INFO] померла рідна мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 27.09.2023 (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна своєї покійної матері. Відповідно до довідок Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №933/15-16 та №932/15-16 від 14.05.2024 (а.с. 10, 11) слідує, що померла [PERSON] ,1942 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала одна. Інших осіб, в тому числі неповнолітніх та малолітніх дітей, а також недієздатних та обмежено дієздатних осіб не було зареєстровано та не проживали. Відповідно до довідки Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №912/15-16 (а.с. 31 на звороті) слідує, що склад сім`ї [PERSON] , яка померла [INFO] був наступний: чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] ; син - [PERSON] , 1960 р.н. (позивач по справі); син - [PERSON] , 1964 р.н., син - [PERSON] , 1967 р.н. При житті [PERSON] склала на ім`я позивача заповіт від 24.10.1994, відповідно до якого заповіла йому належний їй житловий будинок з господарськими прибудовами, який знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт зареєстровано в реєстрі №386, посвідчено секретарем виконавчого комітету Турбівської селищної Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області Откидач Т.О. (а.с. 7). Однак так як позивач на той час постійно до дня смерті матері проживав окремо, він не знав про наявність даного заповіту. У позовній заяві представник позивача зазначає, що лише 09.05.2024 при зверненні до приватного нотаріуса в с-щі Турбів [PERSON] при перевірці наявності заповітів після смерті [PERSON] в реєстрі виявився заповіт складений на позивача. Протягом шести місяців з дня смерті матері [PERSON] позивач в спадщину не вступив так як не знав про наявність даного заповіту, крім того він вважав, що спадщину буде оформляти хтось один із його братів. З матеріалів спадкової справи №47/2024 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що позивач 09.05.2024 звернувся до приватного нотаріуса Башта-Бєляєвої М.О. із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 28). До складу спадщини увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований під номером [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,15 га кадастровий номер 0522255500:01:005:0687; земельна ділянка площею 0,11 га кадастровий номер 0522255500:01:005:0685. Право власності на вказане вище майно підтверджено доданими до позову доказами (а.с. 12, 13, 14, 17). Іншими спадкоємцями [PERSON] є її сини та рідні брати позивача - [PERSON] та [PERSON] , які відмовились від прийняття спадщини, про що надали приватному нотаріусу заяви відповідного змісту (а.с. 35, 36). Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Башта-Бєляєвою М.О. від 09.05.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в зв`язку з чим він вважається таким, що не прийняв спадщину (а.с. 9, 31). Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, однак пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з підстав, що не залежали від його волевиявлення. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак після відкриття спадщини [PERSON] позивач, намагаючись її оформити, пропустив шестимісячний строк для подання заяви до нотаріуса. Позивач у позовній заяві зазначає, що причиною пропуску шестимісячного строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини стало те, що були причини пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які не залежали від нього, а саме після смерті матері протягом шести місяців він переживав важку втрату досить близько йому людини, отримав важкий психологічний стрес, крім того він не знав про наявність заповіту, ніхто йому про його існування не повідомляв, все це не дало йому можливості вчасно звернутися до нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У відповідності до норм ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто фактично, спадкова маса, що залишилася після смерті спадкодавця, належить позивачу, однак юридично залишається не оформленою, а визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є єдиним можливим способом оформити спадкове майно за законом. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що встановлені причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини померлої [PERSON] є поважними причинами пропуску такого строку і обставинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину. Крім того, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення додаткового строку для написання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини по спадкуванню за законом, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved