Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Печінка П.В. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла мешканка с. Васильківці, Чортківського району, [PERSON] , після смерті якої, належне їй майно у виді 1/2 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , успадкував чоловік померлої - [PERSON] . Останній спадщину прийняв, але не оформивши своїх спадкових справ і 31 січня 2000 року також помер, при цьому заповів належне йому майно своїй онуці - [PERSON] . За зверненням [PERSON] Гусятинською державною нотаріальною конторою 15 листопада 2005 року заведено спадкову справу №345/2005 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, які зберігались у Васильковецькому філіалі Гусятинського відділення Ощадного банку за р.№1847, що належали померлому та увійшли до спадкового майна. Проте, на звернення позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, нотаріус надав письмові роз`яснення про те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться лише при наявності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Оскільки спадкодавець за життя не оформив права власності на належне йому домогосподарство, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Печінка П.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, проте, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак, надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується випискою з по господарської книги №03 за 1986-1990 роки Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 30.07.2024 року за вих. №410. (а.с.13). Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 (одній другій) частині кожному. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] від 14.06.2024 року, загальна площа житлового будинку становить 37,9 м2, житлова площа 17,4 м2. (а.с.16-18). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 1992 року, [PERSON] померла [INFO] . (а.с.7). На день смерті спадкодавця [PERSON] разом із нею в [ADDRESS] був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою №06, виданою Васильковецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 05 лютого 2024 року. (а.с.14). Таким чином, він прийняв спадщину після смерті [PERSON] (згідно ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), в тому числі і належну їй 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2000 року, [PERSON] помер [INFO] . (а.с.8). 14 листопада 1994 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів все своє майно - [PERSON] , що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 18, який на день смерті не змінений і не скасований. (а.с.9). 15 листопада 2005 року Гусятинською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №345, заведено спадкову справу №345/2005 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Того ж дня їй було видано свідоцтво про право па спадщину за заповітом на грошові вклади з нарахованими процентами та компенсації у Васильковецькому філіалі Гусятинського відділення Ощадного банку за р. №1847, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. від 11.07.2024 року за № 364/01-16, копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №2194291 та №2197025 від 15.11.2005 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2005 року. (а.с.10-12, 20). Оскільки, смерть спадкодавця [PERSON] наступила до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин застосуванню підлягають норми ЦК УРСР (в ред.1963 р.). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Враховуючи той факт, що [PERSON] не оформив свого права на спірний житловий будинок в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON] , тому право на прийняття належної йому спадщини в порядку ч.1 ст. 1276 ЦК України перейшло до його спадкоємця до позивача [PERSON] в порядку спадкової трансмісії. Державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (на спірний житловий будинок) після смерті - [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 37,9 м2, житловою площею 17,4 м2, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved