Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №2185536. Підписанням вказаного договору відповідач погодилась з усіма умовами Правил надання коштів у позику й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови договору, що вона їх повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором. Свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користуванням ними відповідач не виконує, має заборгованість у розмірі 31\~630,00 грн. 27 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №27062022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників., позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2185536 від 28 липня 2021 року. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Процесуальні дії у справі. 25 червня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 27 червня 2024 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 01 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження\~у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Відповідач надала відзив, де позовні вимоги не визнає, просить відмовити в позові. Зазначає, що борг в розмірі 31\~630,00 грн при сумі тіла кредиту у розмірі 10\~000,00 грн є завищеним та необґрунтованим. Вказує, що електронний договір про надання споживчого кредиту №2185536 містить ознаки кредитного договору. Зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості, а саме щодо нарахування відсотків. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту. Розмір нарахованих відсотків та пені перевищує розмір заборгованості за кредитом. Звертає увагу, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Також відсутні докази направлення відповідачу досудової вимоги. Представник позивача надала відповідь на відзив, де вказує, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористалась. Зазначає, що факт отримання відповідачем коштів від первісного підтверджується, наявним у матеріалах справи кредитним договором №2185536 від 28 липня 2021 року, який є дійсним в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначеного правочину недійсним чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику відповідачу коштів у погодженому розмірі. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належать. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Вказує, що відповідачем не надано також власного розрахунку заборгованості. Просить позов задовольнити. Представник відповідача надав відповідь на відзив, де вказує, що кредитний договір не містить підпису відповідача та позивачем не обґрунтовано нарахування заборгованості за процентами. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. 28 липня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2185536. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 10\~000,00 грн строком на 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,90% в день, знижена процентна ставка 0,01% в день. Відповідно до п.2.1 розділу 2 кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Як видно із паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою відсотків річних 693,50%, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 5\~700,00 грн, за зниженою 30,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 24\~079,41 %, реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою 3,71%. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 13 червня 2024 року ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 28 липня 2021 року перераховано на картку № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 10\~000,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки не виконала, чим порушила умови договору. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу №27062022, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2185536 від 28 липня 2021 року, що підтверджується вказаним договором та витягом з реєстру боржників. У витязі з реєстру боржників значиться боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , кредитний договір №2185536, сума заборгованості за основною сумою боргу 10\~000,00 грн; сума заборгованості за процентами 21\~630,00 грн. Як видно із розрахунку заборгованості за Договором №2185536 від 28 липня 2021року станом на 27 червня 2022 року складає: 31 630 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10\~000,00 грн, сума заборгованості за процентами 21\~630,00 грн. Як видно із розрахунку заборгованості за Договором №2185536 від 28 липня 2021року станом на 30 квітня 2024 року складає: 31 630 грн 00 коп, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10\~000,00 грн, сума заборгованості за процентами 21\~630,00 грн. Інших нарахувань позивачем не проводилось. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті\~Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно ст.640\~ЦК України\~-\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору №2185536 від 28 липня 2021 року між ТзОВ «ЛІНУЕРА УКРАЇНА» та [PERSON] після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ними. Оскільки відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого має заборгованість, яку наразі повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом загальному розмірі 31\~630,00 грн. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість повністю не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований і відповідач не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Власний розрахунок заборгованості не надала. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на відсутність в матеріалах справи первинних документів. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У відповідності до п. п. 1.2 п.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції (платіжні доручення, касові та меморіальні ордери, рахунок-фактура, накладні, чеки, квитанції тощо). Відповідно до п.п.14 п.3 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2008 року, первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. Відповідно до п.46 вказаного Положення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Згідно з п.62 цього ж Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. У відповідності до п.63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить відповідні реквізити. Відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, первинні бухгалтерські документи, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок. На спростування тверджень позивача не надала виписку з клієнтського рахунку, яка може слугувати первинним документом та містити відомості про рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач не надала належних доказів на підтвердження виконання в повному обсязі умов кредитного договору ані первісному, ані новому кредитору. Також, суд зазначає, що нарахування процентів передбачено умовами кредитного договору, з яким відповідач ознайомилася та погодилась. Питання про визнання кредитного договору недійним відповідачем не порушувалось. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі наданих позивачем доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки права позивача порушені неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved