Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

В березні 2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, мотивуючи заяву тим, що з жовтня 2011 року заявник разом з [PERSON] , [INFO] почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Шлюб офіційно не реєстрували в органах РАЦС, оскільки почали разом проживати у дорослому віці та вважали, що у цьому не було потреби. З 2011 року по [INFO] (по день смерті) проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання та до самої смерті заявник з [PERSON] були справжньою сім`єю, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, всі свята проводили в колі рідних та друзів. Заявник з [PERSON] разом тримали домашнє господарство (курей, свиней, собаку). Коли чоловік [PERSON] помер, заявник його поховала за власні кошти, інших осіб, які виявили б бажання поховати [PERSON] не було, що підтверджується виданими саме на ім`я заявниці лікарським свідоцтвом про смерть, дозволом про поховання та свідоцтвом про поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок із земельною ділянкою в [ADDRESS] , та на квартиру в [ADDRESS] . Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для можливості реалізувати свої спадкові права. З метою реалізації свого права на спадщину після смерті чоловіка, заявником подано заяву про прийняття спадщини до першої Фастівської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки відсутні документи, які б підтверджували, що [PERSON] є спадкоємицею за законом чи за заповітом. Із зазначеного вище слідує, що для подальшого оформлення спадщини за померлим чоловіком [PERSON] , заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю з померлим не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, заявник просила встановити юридичний факт проживання [PERSON] і [PERSON] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2011 року по день смерті [PERSON] , яка настала - [INFO] . Ухвалою від 14 березня 2024 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 25 квітня 2024 року залучено до участі у справі заінтересовану особу - [PERSON] . 24.05.2024 представником заінтересованої особи [PERSON] - адвокатом Будовою подано до суду клопотання про залишення заяви без розгляду. 18.07.2024 [PERSON] подала до суду заперечення на клопотання про залишення заяви без розгляду. Ухвалою від 24 липня 2024 року в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] - адвоката Будової Н.М. про залишення заяви без розгляду - відмовлено. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви, просила в задоволені заяви відмовити. Заінтересована особа - перша Фастівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, подали клопотання про розгляд заяви без участі їхнього представника з урахуванням фактичних обставин справи, просили ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Заінтересована особа - Ковалівська сільська рада в судове засідання не з`явилася, подали клопотання про розгляд заяви за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують, проти задоволення заяви не заперечують. Заінтересована особа - Фастівська міська рада в судове засідання не з`явилася, подали заяву про розгляд заяви за відсутності їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення учасників заявниці, представника заінтересованої особи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Червоне, Білоцерківського району у віці 74 роки помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.10..2023 року. Із копії лікарського свідоцтва про смерть № 57 від [INFO] року та довідки про причину смерті № 57 яке видано КНП «Ковалівського центру первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що причиною смерті [PERSON] є хронічна церебро-судинна недостатність, смерть настала вдома в с. Червоне, Білоцерківського району (а.с.10). З довідки, виданої старостою Червоненського старостинського округу Білоцерківського району Савченко В.В. від 17.11.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживав в [ADDRESS] разом зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] та вели спільне господарство, разом робили ремонт у будинку, обробляли земельну ділянку. Поховання померлого [PERSON] здійснила за власні кошти [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії акту б/н від 19.02.2024 року, затвердженого старостою Червоненського старостинського округу Білоцерківського району Савченко В.В. від 19.02.2024, підписаного діловодом округу Савченко С.В. та сусідами [PERSON] та [PERSON] останні встановили і підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] [INFO] і [PERSON] разом однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з січня 2011 року до дня його смерті [INFO] та те, що вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет (а.с.17). Постановою державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 15.11.2023 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадкоємицею не надано документів, які б підтверджували, що вона є спадкоємицею за законом чи за заповітом після смерті спадкодавця. На підтвердження ведення спільного господарства з [PERSON] заявницею долучено до заяви копію квитанції № 3545822362666987 від 06.01.2022 року за оплату електроенергії за період січень 2022 року, платником якої є [PERSON] ; копію квитанції № 45 від 12.08.2022 року, копії квитанцій про переказ готівки № 3537354323 від 28.06.2023 року, № 3689267276 від 25.01.2024 року за обслуговування домофонів, платником яких є [PERSON] . Також, заявницею додано до матеріалів заяви копію Договору № 2604 від 14.05.2016 року на виготовлення та встановлення метало - пластикових вікон, замовником яких є [PERSON] (а.с.13-15). Як зазначила заявниця у судовому засіданні вікна за життя із [PERSON] вони встановлювали і в будинку і у квартирі в м. Фастові. Зазначену обставину підтвердив свідок [PERSON] , який повідомив, що дядько з [PERSON] все по господарству робили разом. На підтвердження проведення поховання [PERSON] , який похований 01.10.2023 року на Інтернаціональному кладовищі шляхом підхоронення, заявницею долучено до заяви дозвіл на поховання [PERSON] та Свідоцтво про поховання, в яких зазначено, що відповідальним за поховання [PERSON] є [PERSON] (а.с.9). За клопотанням заінтересованої особи [PERSON] адвоката Будової Н.М. згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Надії Руденко, після смерті [PERSON] померлого [INFO] з другої Фастівської державної нотаріальної контори отримано спадкову справу № 125/2024 30.06.2021 року, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом до нотаріальної контори 18.01.2024 року звернувся [PERSON] . Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] (а.с.75) заповіт на ім`я [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори 20 серпня 2009 року реєстр №1-4146. Ухвалою від 24 липня 2024 року в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] - адвоката Будової Н.М. про залишення заяви без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право було відмовлено, оскільки судом при розгляді клопотання було встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини, оскільки постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 899/02-32 від 15.11.2023 заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] неможлива, тому як [PERSON] не є спадкоємицею ні за законом ні за заповітом, що фактично свідчить про відсутність підтвердження особою відповідними документами факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки матеріали справи свідчать про наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини [PERSON] , а не відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, то відсутні підстави вважати, що в даному випадку має місце спір про право. Суд, також звертає увагу, що заповіт на ім`я [PERSON] посвідчений державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори ще 20 серпня 2009 року реєстр №1-4146, тобто за два роки до того, як спадкодавець [PERSON] почав проживати з [PERSON] . Зазначений факт, у даному випадку, може свідчити про наміри спадкодавця скласти заповіт у 2009 році на ім.»я [PERSON] , проте не на все майно, що належало йому за життя. В судовому засіданні також були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , які проживали по [ADDRESS] . Знає [PERSON] з 2011 року як чудову господиню, яка готувала чоловіку різні страви, обробляла присадибну земельну ділянку, разом з [PERSON] вони їздили до міста за покупками. Жодних інших родичів чи сторонніх осіб ні в будинку ні в городі за місцем проживання [PERSON] не було. У [PERSON] раніше була дружина, яка померла раніше, після її смерті він проживав з [PERSON] , яка йому у всьому допомагала, одягала -купувала речі та готувала страви. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] раніше був одружений з його тіткою, яка померла приблизно у 2008 році. З 2011 року в житті дядька з`явилась [PERSON] , з якою він познайомив і представив її як дружину. Вони проживали разом як подружжя, а квартиру він заповідав [PERSON] ще раніше, до [PERSON] , і документи [PERSON] без жодних суперечок відразу віддала, але тепер вони мають намір ще й будинок забрати, але лише [PERSON] з ним постійно проживала і доглядала дядька. Ніяких грошей він їй не платив, бо вона була йому дружиною. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працював з [PERSON] більше 20 років, були в дружніх відносинах. Він якось при зустрічі у Фастові сказав, що не оженився, але [PERSON] йому допомагає, а він їй платить. [PERSON] сказав,, що збирається онуку повідомити якусь гарну новину, але так і не встиг. [PERSON] в будинку [PERSON] він жодного разу не бачив, хоча приїздив до села доволі частенько на проводи, а також один-два рази у 3-4 місяці. Онук до нього не приїжджав, бо [PERSON] казав, що йому це не потрібно Свідок зазначив, що про смерть [PERSON] йому стало відомо від [PERSON] , якому зателефонувала [PERSON] . Чому саме [PERSON] займалась похованням [PERSON] йому не відомо. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , оскільки заінтересована особа [PERSON] є його онуком. Крім цього, йому не могло бути достеменно відомо з ким і з якого часу [PERSON] проживав в с.Червоне, тому що перебуваючи на пенсії вони проживали у різних населених пунктах, постійні дружні стосунки останні роки між ними не підтримувались, а спілкувались лише при випадкових зустрічах, коли [PERSON] приїздив на базар до м. Фастова за покупками, при цьому майже завжди з [PERSON] . Тому, загалом аналізуючи покази свідків, суд вбачає наявні підстави вважати, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] склались довготривалі відносини, що притаманні подружжю. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За вимогами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Слід зазначити, що інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема, у статті 74 СК України. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом. За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В Сімейному кодексі України, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер. До особистих немайнових прав подружжя СК України відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. Це право на материнство та батьківство; право на повагу до своєї індивідуальності; право на духовний розвиток; право на зміну прізвища; право на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї; право на особисту свободу. Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей. Відтак, суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі. Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Як зазначили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] представляв [PERSON] , як свою дружину, а їх довготривалі відносини, які почалися з 2011 року, свідчили про спільний побут та ведення спільного господарства за одним місцем проживання в [ADDRESS] , оскільки вони проживали і господарювали разом. Підтвердженням цього є також письмові докази, що долучено до справи, а саме: довідка та акт що затверджений старостою Червоненського старостинського округу Білоцерківського району, підписаного діловодом округу Савченко С.В. та сусідами [PERSON] та [PERSON] , згідно якого останні встановили і підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] разом однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з січня 2011 року до дня його смерті [INFO] та те, що вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Крім цього, доказом, який підтверджує наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, на переконання суду, є свідоцтво про смерть одного із «подружжя», яке отримано іншим з подружжя, а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] , яке долучено заявницею [PERSON] до матеріалів поданої неї заяви. Доказами, що свідчать про спільне ведення господарства є спільна сплата рахунків, чеки, квитанції, договір на встановлення вікон, тощо. Таким чином, з наведеного вбачається головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-148цс12 від 12 грудня 2012 року, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (частина 4 статті 263 ЦПК України). З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів, дозволяє суду дійти висновку, що заявниця, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із [PERSON] у період з 2011 року до дня його смерті, якими довела наявність спільного побуту та проживання, покращення умов проживання, оброблянням присадибної земельної ділянки, тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю. Щодо заперечень з боку заінтересованої особи [PERSON] , то суд вважає їх безпідставними та такими, що не спростовують факту спільного довготривалого проживання однією сім`єю заявниці з [PERSON] . При цьому, суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , оскільки заінтересована особа [PERSON] є його онуком. Крім цього, йому не могло бути достеменно відомо з ким і з якого часу [PERSON] проживав в с. Червоне, тому що перебуваючи на пенсії вони проживали у різних населених пунктах, постійні дружні стосунки останні роки між ними не підтримувались, а спілкувались лише при випадкових зустрічах, коли [PERSON] приїздив на базар до м. Фастова, при цьому майже завжди з [PERSON] за покупками. Відтак, суд вважає встановленим, що заявниця у період з січня 2011 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки у цей період вони жили разом, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю та не перебували у шлюбі між собою, а тому і похованням чоловіка займалась саме заявниця. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки відсутність документів про родинний зв`язок із спадкодавцем унеможливлює оформлення нею спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим. Під час розгляду даної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спору про право виявлено не було. Враховуючи вищенаведене, інтереси заявниці, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявниці у повному обсязі. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved