Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Адвокат Ольховик-Красільнікова Л.П. яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що [PERSON] (далі по тексту заявник) народився [INFO] . Його батьками були: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Батько заявника [PERSON] помер [INFO] . Мати заявника [PERSON] померла [INFO] . Заявник мав рідного брата, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та який проживав із позивачем на момент його смерті. Брат заявника за життя дружини та дітей не мав, їхні батьки померли, мати [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Заявник вважаючи, що в порядку ч. 3\~ст. 1268 ЦК України,\~як єдиний спадкоємець другої черги, фактично прийняв спадщину, оскільки не відмовлявся від її прийняття, та фактично проживав зі спадкодавцем протягом більше, ніж п`ять років, за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку, заявник дізнався про той факт, що для фактичного прийняття спадщини необхідно бути зареєстрованим за однією адресою із спадкодавцем на момент його смерті. Одразу після того, як дізнався про порядок спадкування, заявник звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті брата. На його звернення нотаріусом було надано роз`яснення про пропущенням строку для прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із постанови державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 року, що16 січня 2017 року, помер [PERSON] , який на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк заява про прийняття спадщини до Другої дніпровської державної нотаріальної контори не надходила. Строк для прийняття спадщини після [PERSON] сплинув 17.07.2017 року. У [PERSON] відсутні докази фактичного прийняття спадщини, тобто сумісна реєстрація та проживання разом зі спадкодавцем та/або вступ в управління його майном на час відкриття спадщини. Таким чином, заявник не може довести в позасудовому порядку, що він на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, а також не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок, у зв`язку з чим просить встановити факт проживання. 13.02.2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. 15.07.2024\~року ухвалою\~суду залучено\~до участі\~у справі\~за заявою\~заявника,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Ольховик-Красільнікова\~Л.П.,\~про встановлення\~факту постійного\~проживання разом\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~заінтересована особа:\~Друга дніпровська\~державна нотаріальна\~контора в\~якості заінтересованої\~особи [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та його представник адвокат Ольховик-Красільнікова Л.П. у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та надали пояснення аналогічні змісту зави. Просили суд задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в котрій просила провести розгляд заяви без її участі. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в котрій підтвердила, що дійсно [PERSON] , проживав разом із [PERSON] , який помер [INFO] , протягом останніх п`яти років до настання смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також повідомила, що будь-які спори щодо спадкового майна після смерті [PERSON] відсутні. Справу просила розглянути без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] . Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Заявник мав рідного брата [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У постанові державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 року зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк заява про прийняття спадщини до Другої дніпровської державної нотаріальної контори не надходила. Строк для прийняття спадщини після [PERSON] , сплинув 17.07.2017 року. Таким чином заявник не може довести в позасудовому порядку, що він на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, а також не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Як зазначив заявник, протягом останніх п`яти років він постійно проживав з братом за адресою [ADDRESS] , та здійснював за ним догляд, оскільки останній потребував постійної допомоги. Заявник був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і має інше місце реєстрації, ніж померлий брат заявника, заявник більше, ніж протягом останніх п`яти років проживав разом з братом за адресою: [ADDRESS] , спільно вів господарство та доглядав за своїм померлим братом та наразі після смерті брата продовжує проживати за даною адресою. Заявник вважаючи, що в порядку ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~як єдиний спадкоємець другої черги фактично прийняв спадщину, оскільки не відмовлявся від її прийняття, та фактично проживав зі спадкодавцем протягом більше, ніж п`ять років, за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Допитані у судовому засіданні свідки\~\~ [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] \~\~та [PERSON] проживали разом за адресою:\~\~ [ADDRESS] , протягом останніх п`яти років до дня смерті [PERSON] , який помер\~\~ [INFO] . Крім того зазначили, що заявник\~\~доглядав за братом, забезпечував ліками та продуктами харчування, оскільки він був похилого віку та тяжко хворів. Підтвердили, що заявник та його брат вели спільне домогосподарство та мали спільний побут. Заінтересована особа [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] в письмових поясненнях також підтвердила, що дійсно заявник [PERSON] проживав разом із братом [PERSON] , який помер [INFO] , протягом останніх п`яти років до настання смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, передбачені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно із п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його брата [PERSON] , яки1 помер [INFO] . Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації його права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , станом на час відкриття спадщини. Також, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги зібрані по справі докази, а також те, що встановлення вказаного факту породжує для заявника юридичні наслідки від яких залежать його майнові права, іншої можливості встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник змоги не має, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved