Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 листопада 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2286. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони протягом останніх п`яти років не проживають разом, мають протилежні погляди на сім`ю та шлюб. У подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам позивачки. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі « 607/14614/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Булава О. П. не з`явилися, проте представник позивачки надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати шлюб та не надавати час на примирення. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 15 серпня 2024 року Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони 23\~листопада 2006\~рокуу Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2286. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 06 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Україна. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При реєстрації шлюбу можна вибрати прізвище: дружина чоловіка, або чоловік дружини, тобто вони вільні у виборі прізвища, в тому числі і подвійного (ст. 35 Сімейного кодексу України). Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як в судовому засіданні, так і в органі реєстрації актів цивільного стану, що також передбачено ст. 113 Сімейного кодексу України. Відтак, суд вважає за можливе залишити позивачці шлюбне прізвище [PERSON] . У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, про що повідомив у судовому засіданні, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору 605,60 грн.

Outcome: approved