Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 8 липня 2024 року, мотивувала свої вимоги тим, що з 27 квітня 1996 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 7 жовтня 2021 року. В період шлюбу спільно з відповідачем вони придбали рухоме та нерухоме майно, зокрема, побудували житловий будинок [ADDRESS] . Побудований ними будинок знаходиться на земельній ділянці площею 770 кв.м. з кадастровим номером 3221055100:01:003:0034. Не дивлячись на те, що дана земельна ділянка зареєстрована на відповідача на підставі договору дарування від 23 грудня.2005 року, за нею повинно бути визнано право власності на частину даної земельної ділянки, оскільки цільове призначення земельної ділянки визначене для будівництва та обслуговування житлового будинку. Крім цього, вони в період шлюбу 05 березня 2019 року придбали на ім`я відповідача [PERSON] автомобіль «Ореl», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, просила розділити між нею та відповідачем спільно нажите майно, визнавши за нею право особистої власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , частину земельної ділянки площею 0,077 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за тією ж адресою, з кадастровим номером 3221055100:01:003:0034, розділити автомобіль «Ореl», реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 175326,90 грн., зареєстрований 05 березня 2019 року на ім`я [PERSON] , стягнувши з нього на її користь грошову компенсацію за належну їй частину даного автомобіля в розмірі 87663,45 грн. Представник позивачки адвокат Жабен Л.І. в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на поділ житлового будинку та земельної ділянки. З приводу поділу автомобіля заперечував, бо вважав, що автомобіль придбаний ним за його власні кошти, після припинення шлюбних відносин з позивачкою, тому поділу він не підлягає. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 07 жовтня 2021 року шлюб між ними розірваний (а.с. 10, 239). В період шлюбу сторони побудували житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 174,3 кв.м., з яких 112,6 кв.м. - житлові приміщення, 61,7 кв.м. - підсобні, право власності на який 15 жовтня 2013 року було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копіями: технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12-16, 18-25, 26, 27-28) та визнається сторонами. Житловий будинок [ADDRESS] побудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3221055100:01:003:0034, яка відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 грудня 2005 року подарована [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування земельної ділянки (а.с.29). 05 березня 2019 року на ім`я відповідача [PERSON] зареєстрований автомобіль Opel Zafira, 2004 року випуску, державний реєтраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 66). Згідно висновку експерта Судової незалежної експертизи № СЕ-1207-2-1342.23 від 14 березня 2024 року за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля марки Opel, 2004 року випуску, державний реєтраційний номер [NUMBER] , станом на 15 жовтня 2019 року становить 175 326,90 грн., станом на дату проведення експертизи - 142 816,61 грн. (а.с.168-206). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обгрунтування своїх заперечень щодо визнання спірного автомобіля спільним сумісним майном подружжя відповідач посилається на те, що даний автомобіль був ним придбаний за власні кошти та після припинення спільного проживання в позивачкою. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів щодо цього відповідачем суду не надано, а позивачка наполягає на придбанні вказаного майна під час їх спільного проживання однією сім`єю, та припиненні подружніх стосунків з 21 жовтня 2019 року, про що зазначено і в рішенні Бородянського районного суду від 7 жовтня 2021 року, яким було шлюб між сторонами розірвано (а.с.239). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вищезазначені будинок та автомобіль набуті сторонами за час їх шлюбу і належать їм (сторонам) на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч1,2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними і позивачка має право на 1/2 частину вказаних будинку та автомобіля. Крім того, відповідно до положень ст. 377 ЦК України, в редакції, що діяла на час набуття сторонами права власності на будинок (реєстрація права власності 15 жовтня 2013 року), До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також відповідно до ч.1,4 ст.120 ЗК України, в редакції на той же час, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, так як позивачка має право на 1/2 частину спірного житлового будинку, то суд вважає, що вона має право і на 1/2 частину земельної ділянки, на якій розміщений цей будинок. Відповідно до ч.2,4 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Так як спірний автомобіль є неподільною річчю та перебуває в користуванні відповідача, то суд вважає за необхідне залишити його відповідачу та стягнути з нього на користь позивачки компенсацію вартості належної позивачці 1/2 його частці. При цьому суд визнає за необхідне визначити вартість частки позивачки в даному майні, виходячи з вартості автомобіля станом на час припинення сторонами спільного проживання (жовтень 2019 року), яка згідно висновку експерта складає 175 326,90 грн., враховуючи те, що даним транспорним засобом з часу припинення шлюбних відносин корисувався лише відповідач. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] та на частину земельної ділянки площею 0,077 га, кадастровий номер 3221055100:01:003:0034, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за тією ж адресою, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частини автомобіля марки Opel, 2004 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 87 663,45 грн. (175 326,90 грн. :2). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат по оплаті судового збору 4273,21 грн. та на відшкодування витрат по оплаті судової транспортно-товарознавчої експертизи 8160 грн.

Outcome: approved