Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради та просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказує, що [INFO] помер батько [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ). Перед смертю [PERSON] 29.08.2006 року зробив заповіт на все своє майно на ім`я позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер 5122381200:01:001:0168) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №372091 від 25 серпня 2005 року. Оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку втрачені, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не може. На протязі 6-ти місяців з моменту смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса позивач не зверталася, спадкова справа не відкривалась, оскільки вона прийняла спадщину за заповітом, тому що зареєстрована і проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті за однією адресою. Оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може. Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має, оскільки він є єдиною спадкоємицею за заповітом та спадкоємицею першої черги за законом. Як спадкоємець за заповітом позивач має право на оформлення спадщини відповідно до 1223 ЦК України щодо спадкування майна після смерті [PERSON] . В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 3,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер 5122381200:01:001:0168) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №372091 від 25 серпня 2005 року згідно спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер16 [INFO] . Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позов. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідно заповіту від 29.08.2006 р. [PERSON] заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON] , [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 37, [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер 5122381200:01:001:0168) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №372091 від 25 серпня 2005 року. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 77820241 від 30.07.2024 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 77829420 від 31.07.2024 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 42484739 дата посвідчення 29.08.2006 р., місце посвідчення - Дмитрівська сільська рада Кілійського району Одеської області. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved