Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

16.10.2023 до Татарбунарського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. В обгрунтування заяви посилається на те, що заявниця є матір`ю та опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом І Б групи з дитинства та має діагноз «Помірна розумова відсталість резідуально-органічного генезу з емоційною нестійкістю, складний тип олігофренічного дефекту» та проживає разом з заявницею за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року по справі №515/225/21 було визнано недієздатним [PERSON] , який народився [INFO] в селі Приморське Татарбунарського району Одеської області та призначено [PERSON] [INFO] опікуном над [PERSON] , який народився [INFO] . Строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним становить два роки з дня на брання рішенням законної сили, рішення набрало законної сили 10 вересня 2021 року, тобто кінцевий термін дії рішення 10 вересня 2023 року. 25 липня 2023 року, тобто за півтора місяці до кінця дії рішення суду, заявник звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з клопотанням про продовження строку дії рішення суду разом з висновком судово-психіатричної експертизи №281 від 30 червня 2023 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, однак з підстав зо не залежали від заявника, а саме через відсутність складу суду строк не було продовжено, у зв`язку з чим виникла необхідність у звернені до суду з вказаною заявою. Відтак просить задовольнити вигои заяви. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №413 від 16.11.2023 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.11.2023 призначення судді не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Розпорядженням керівника апарату Татарбунарського районного суду Одеської області № 37 від 22.11.2023 направлено справу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області як найбільш територіально наближеного суду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.12.2023 цивільна справа 495/13503/23 передана на розгляд судді Боярському О. О. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ від 12.12.2023 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 267 від 23.02.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа 495/13503/23 передана на розгляд судді Братків І. І. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 26.02.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами окремого провадження з одночаним дорученням Одеському місцевому центру з надання безоплатної вторинної допомоги призначити адвоката. 13.05.2024 від представника заявника [PERSON] адвоката Давиденко К. В. надійшло через систему «Електронний суд» клопотання про заміну заінтересованої сособи з Органу опіки та піклування Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на Ренійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області, що виступає як орган опіки та піклування, обґрунтовуючи його тим, що заявниця [PERSON] змінила своє місце проживання: [ADDRESS] , крім того, просив витребувати у Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що виступає, як орган опіки та піклування висновок щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 13.05.2024 клопотання представника заявника [PERSON] адвоката Давиденко К. В. було задоволено в повному обсязі. 11.07.2024 від представника заявника [PERSON] адвоката Давиденко К. В. надійшло через систему «Електронний суд» клопотання про заміну заінтересованої особи з Органу опіки та піклування Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, обгрунтовуючи клопотання тим, що Ренійська міська рада Ізмаїльського району повідомила що не є належною заінтересованою особою, у цьому ж клопотанні просив витребувати висновок щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] над [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 11.07.2024 клопотання представника заявника [PERSON] адвоката Давиденко К. В. було задоволено в повному обсязі. 05.08.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Самбурського О.Б., який діє на підставі довіреності від 21.02.2022 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, разом з вказаним клопотанням на виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2024 надав копію висновку про доцільність затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №166 від 26 липня 2024 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Давиденко К.В. заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ній. Суд не вбачає за можливе та доцільне проводити допит в судовому засіданні особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатним, оскільки, згідно висновку судово\~психіатричного експерта №281 від 30.06.2023 [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною та призначення їй опікуна [PERSON] \~адвокат Биков Д.Ю., який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 28.02.2024 №190, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника та визнання його довірителя [PERSON] недієздатним і встановлення над ним опіки. Представник Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Самбурський О.Б., в судове засідання подав заяву про проведення судового розгляду без участі представника, проти задоволення вимог не заперечує. З`ясувавши позицію сторін, оцінивши в сукупності всі обставини справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України). Відповідно до ч.3\~ст.13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1ст.293\~ЦПК України). Стаття 299 ЦПК України\~визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Глава 2 ЦПК України\~врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Частиною 1\~статті 39 ЦК України\~встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч.1\~ст.239 ЦПК України). Згідно з висновком судово-психіатричної експерта №281 від 30.06.2023, проведеної Одеською філією судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово\~психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , старжнадає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Помірна розумова відсталість резідуально-органічного генезу з емоційною нестійкістю, складний тип олігофренічного дефекту». Внаслідок свого захворювання [PERSON] позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний вище висновок експертів, які згідно покладених на них обов`язків зобов`язані були провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок, при цьому також були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При вирішенні питання призначення недієздатній особі опікуна, суд виходить з наступного. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Частиною 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В силу приписів ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року по справі №515/225/21 [PERSON] , який народився [INFO] вже було визнано недієздатним та та вже призначалося [PERSON] [INFO] опікуном. Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №157185 [PERSON] встановлено групу інвалідності перша Б з дитинства, яка встановлена безстроково, висновок потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Ренійської міської ради, затвердженого рішенням викВиконавчого комітету Ренійської міської ради № 166 від 26.11.2024 виконавчий комітет вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] [PERSON] , з боку виконавчого комітету зауважень до останньої немає. Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність інтересам недієздатного [PERSON] призначення його опікуном заявника по справі\~ [PERSON] . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому\~статтею 299 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.40 ЦК України\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень\~ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років. На підставі ст.\~30,39,60,63 ЦК України\~

Outcome: approved