Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

08.08.2024 [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо оформлення пенсії за віком, просила ухвалити судове рішення, згідно з яким встановити факт належності їй архівної довідки № 36/г-36/01-25, виданої 27.01.2023 Софіївським трудовим архівом Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, у якій значиться неповне ім`я та по батькові заявниці. Через вказані причини, під час звернення заявника до ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком та рекомендовано звернутися до суду для усунення вказаних розбіжностей. 13.08.2024 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 04.09.2024. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте надала до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, проте направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника управління. Крім того, представником заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано заперечення проти заяви [PERSON] мотивуючи їх тим, що заявниця просить суд встановити їй факт належності правовстановлюючого документу (в даному випадку архівної довідки), проте остання не зазначає для якої саме мети він встановлюється (для підтвердження наявного страхового стажу, призначення/перерахунку пенсії, тощо) чи будь-яких інших зобов`язань, які можуть призвести до виникнення спору про право. Оскільки встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу повинна бути залишена без розгляду. Оскільки у судове засідання усі учасники справи не з`явились, суд, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи заяви поданої [PERSON] , заперечення заінтересованої особи, дослідивши всі додані письмові документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цієї заяви з огляду на таке. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у\~статті 315 ЦПК України\~і не є вичерпним. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Під час дослідження судом архівної довідки № 36/г-36/01-25, виданої 27.01.2023 Софіївським трудовим архівом Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, в архівних документах КСП імені Димитрова у розрахунково платіжних відомостях з нарахування заробітної плати за 1983-2000 роки, у яких значиться російською мовою лише одна особа, а саме: у 1983-1984 роках « [PERSON] », у 1985-1992 роках «Герасимук Надежда», у 1993-2000 роках «Герасимук Над.» (а.с.8). Крім того, як видно з паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 24.04.2001 Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище, ім`я та по батькові заявниці російською мовою зазначено саме як « [PERSON] » (а.с. 16). Через вказані розбіжності та неточності ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як це видно з рішення останнього від 18.06.2024, відмовилося враховувати трудовий (страховий) стаж заявниці [PERSON] , який міститься у згаданому документі при призначені їй пенсії за віком (а.с. 6). Відтак, досліджені під час судового розгляду справи докази вказують на те, що у архівній довідці не повністю зазначені по батькові заявниці у відомостях про роботу останньої у КСП імені Димитрова. Про роботу у цьому колгоспі заявниці у зазначений період свідчать також відповідні записи про це у трудовій книжки колгоспника, серії [NUMBER] від 30.01.1983, за порядковими номерами 5-6 (а.с.7). Згідно даних витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00038296483 від 30.01.2023, у розділі відомості про дружину значиться прізвище заявниці до реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.14). Усунути зазначені розбіжності, неточності у позасудовому порядку не можливо, тому маються підстави для встановлення факту належності заявниці вищезазначеного правовстановлюючого документу. Встановлення такого факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить останній реалізувати своє конституційне право на отримання пенсії. За таких обставин, беручи до уваги той факт, що існує розбіжність в написанні по батькові заявниці у архівній довідці про трудовий стаж, що унеможливлює здійснення нею свого права на отримання пенсії за віком, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов висновку, що вимоги заяви грунтуються на законі та є обгрунтованими, оскільки факт належності правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved