Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позиція заявника Представник заявниці-адвокат Гаврилюк О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин із матір`ю [PERSON] та встановлення факту її смерті [INFO] в с. Каїри, Горностаївського району, Херсонської області. В обґрунтування заявлених вимог представник посилався на те, що [PERSON] являється матір`ю заявниці, однак в її свідоцтві про народження, в графі мати зазначено по батькові матері: « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері, виданому РФ, зазначено по батькові матері: « [PERSON] ». Документи, що підтверджують їх родині відносини, не збереглися у зв`язку з тим, що будинок в якому вони проживали по [ADDRESS] , був знищений разом із всім майном і документами, на даний час ця територія тимчасово окупована. З метою отримання свідоцтва про смерть та недоплаченої пенсії матері заявниця звернулася до Відділу ДРАЦС у місті Вінниця та ГУ пенсійного фонду в Вінницькій області, але їй було повідомлено про те, що потрібно встановити факт родинних відносин, так як по наявним документам, встановити їх родинні відносини неможливо. Пояснює, що до недавнього часу вона проживала на [ADDRESS] , проте була змушена переїхати проживати в с. Літинські Хутори, як внутрішньо переміщена особа. Її мати [PERSON] померла [INFO] , в с. Каїри, Горностаївського району, Херсонської області. Про це видано свідоцтво про смерть РФ, однак зареєструвати її смерть у встановленому законом порядку не може, оскільки отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті. У зв`язку цим вона не може зареєструвати смерть матері та реалізувати спадкові права. Розгляд справи Заявниця [PERSON] та її представник-адвокат Гаврилюк О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити. Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява, у якій просили про розгляд справи без участі представника, не заперечили проти вирішення питання на розсуду суду. Встановлені судом обставини Заявниця [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.08.2024 №507-7002083028 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Витягом з Реєстру територіальної громади №2024/007314754 від 22.06.2024 та довідкою про реєстрацію місця проживання №333 від 15.03.2021, з яких вбачається адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , адреса фактичного місця проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с.12,13,32). У свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] , виданому повторно 07.08.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у графі «Мати» зазначено: [PERSON] (так у документі) (а.с.10). Органом окупаційної влади під назвою «99100030 Симферопольский районный отдел ЗАГС №2 Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым» 08.02.2024 видано свідоцтво про смерть, у якому зазначено, що [PERSON] (так у свідоцтві), померла [INFO] в Херсонській області, Горностаївському районі, с. Каїри (а.с.10). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянуто заяву, подану для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у селі Каїри, Горностаівський р-н, Херсонської області. Зі змісту відповіді, аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що для підтвердження факту смерті [PERSON] , пред`явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та які не є підставою для державної реєстрації смерті і не відповідають умовам, визначеним ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с.11). Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні, пояснили, що являються кумами заявниці, оскільки [PERSON] є хрещеним батьком її сина. Зокрема, [PERSON] повідомив, що у 2007-2008 роках працював у с. Каїри, де познайомився з сім`єю [PERSON] , після чого стали товаришувати. Підтвердили, що [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON] , що їм достеменно відомо. Після початку повномасштабного вторгнення, на початку 2022 року вини забрали до себе в безпечне місце в с. Літинські Хутори заявницю із сином, однак [PERSON] залишилась в с. Каїри. Про те, що мати заявниці померла, вони дізнались зі слів [PERSON] . Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Як передбачено у ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявниця можливості не має, так як її мати померла у 2024 році на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері на території України. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, оскільки Горностаївська селищна територіальна громада Херсонської області, наявна серед «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, з подальшими змінами. Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, врахувавши позицію заінтересованої особи та показання свідків, даних у судовому засіданні, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин та факт смерті матері заявниці на тимчасово окупованій території, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даних фактів і заявницею надано достатньо доказів для підтвердження таких фактів та доведено мету їх встановлення- реєстрації факту смерті померлої матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Оскільки встановлення даного факту стосується смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання. Щодо судових витрат Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved