Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувсь із заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Гуково Ростовської області, який помер [INFO] , у віці 77 років, у селі Павлівка Волноваського району Донецької області Україна. Заява мотивована тим, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження від 28.05.1970 року. Їх сім`я, починаючи з 1970 року постійно мешкала на території Донецької області, його батьки мешкали у селі Павлівка Волноваського району Донецької області. З 2000 року він мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З квітня 2014 року територія Волноваського району Донецької області тимчасово окупована російською федерацією. [INFO] його батько [PERSON] помер, що підтверджуються довідкою про причину смерті за № 123 від 26.04..2024року, виданою Волноваським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я Донецької народної республіки, а також свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки від 03.05.2024 року за реєстровим № 360. З зазначеного свідоцтва вбачається, що 03.05.2024 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , в якому у графі місце смерті- зазначене «Російська Федерація, Донецька народна республіка Волноваський район, село Павлівка», а у графі місце державної реєстрації зазначене: Відділ реєстрації актів громадянського стану Волноваського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки. У зв`язку з тим, що «Російська Федерація, Донецька народна республіка» не визнається як частина території Російської Федерації, державою Україна, так і іншими державами світу, тому це свідоцтво про смерть не визнається і всіма службами та установами, які діють на території України. Основна проблема полягає в тому, що документи, які видаються органами управління, установами, на окупованій території (органами ДНР, ЛНР, АР Крим), наприклад, довідки, свідоцтва про народження, про смерть особи, є нелегітимними і не визнаються на території України. У зв`язку з чим, він не можу з зазначеним вище документом звернутися до нотаріусів України з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Тому у травні 2024 року він звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням зареєструвати на території України, смерть його батька [PERSON] , який помер [INFO] на окупованій території Донецької області України. 21.05.2024 року ним отримано відмову у проведенні державної реєстрації смерті № 1293/31.30-26, де зазначено: «оскільки заявником для підтвердження факту смерті - [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає Правилам державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000року за № 52/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.201 Ороку № 3307/5 зі змінами п. 6 глави 5 розділу III вищевизначених правил, відмовити у державній реєстрації смерті.». Тому він вимушений звернутися до суду з вказаною заявою та встановити факт смерті свого батька. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2024, матеріали заяви [PERSON] передані для розгляду судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просила суд розглядати справу у його відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку, надіслав на адресу суду листа, в якому зазначив, що проти вимог заявлених вимог не заперечує та просить винести рішення згідно вимого діючого законодавства. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутність належним чином повідомлених учасників провадження. Дослідивши подану заяву та докази по справі, встановивши зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 травня 1970 року, актовий запис № 322. 24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який діє по теперішній час. Також встановлено судом, [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України, а саме у с. Павлівка Волноваського району Донецької області Україна. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є довідка про причину смерті № 123 від 26 квітня 2024 року, з якої убачається, що [PERSON] дійсно помер [INFO] ; причина смерті зазначена атеросклеротичне захворювання серця. Також на підтвердження факту смерті [PERSON] , до суду надано копію свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , яке видане відділом ЗАГС Волноваського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Ці документи видані на тимчасово окупованій території України, тому мають інформаційний характер для суду, оскільки будь-які документи, видані на окупованих територіях, є недійсними. На цей час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть його батька встановленого зразка, оскільки надані ним документи, що підтверджують смерть [PERSON] на території України не визнаються та не приймаються державними органами. Для отримання передбаченого діючим законодавством України свідоцтва про смерть [PERSON] заявник звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , про те, листом від 21.05.2024 року № 1293/31.30-26 йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті. Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Документами, які засвідчують подію смерті є свідоцтво про смерть, що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.\~17\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на тимчасово окупованій території України в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Незважаючи на те, що документи про смерть були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Гуково Ростовської області, помер [INFO] у селі Павлівка Волноваського району Донецької області Україна. При цьому всі медичні та інші документи, які надані заявником, підтверджують даний факт. Отже, суд вважає факт смерті [PERSON] , достовірним і таким, що не викликає обґрунтованих сумнівів. Суд зазначає, що заявником було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України, заявник позбавлений можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Також судом врахована усталена практика міжнародних судових інституцій, зокрема, «Намбійські винятки», що сформульовані Міжнародним судом ООН та розвинуті у практиці Європейського суду з прав людини у рішеннях «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) та ін. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved