Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

07 червня 2023 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Просить стягнути борг в сумі 29\~836,19 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі не здійснюють оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Заочним рішенням від 19.12.2023 року позов задоволено, стягнуто заборгованість. 02.04.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення. 26.04.2024 року скасовано заочне рішення, справу призначено до слухання по суті. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідачів заборгованість пропорційно до частки власності: 19\~890,80 грн. з [PERSON] та 9\~945,39 грн. з [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заперечив, пояснивши суду, що вона успадкувала частку в майні, але там ніколи не проживала, а тому просив відмовити в задоволенні позову в цій частині. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить 2/3 частки, а [PERSON] 1/3 частки. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачам послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте вони не оплачують їх в повному обсязі, внаслідок чого станом на 15.05.2023 року за період з 01.11.2017 року по 30.04.2023 року заборгованість становить 29\~836,19 грн. Згідно з п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. В силу\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідачі систематично недоплачують за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.11.2017 року по 30.04.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 29\~836,19 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. При цьому суд критично оцінює заперечення представника відповідача [PERSON] з тих підстав, що вона не проживає у вказаній квартирі, а тому не споживає житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим не повинна за них сплачувати, оскільки [PERSON] є співвласником вказаної квартири. А, відповідно до ст. 322 ЦК України, визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~П. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Вказана норма прямо виключає можливість споживача на неоплату послуги з постачання теплової енергії. Крім того будинок [ADDRESS] обладнано будинковим засобом обліку, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Відповідачем, як співвласником квартири [ADDRESS] , не дотримано обов`язку з утримання належної їй квартири та оплати житлово-комунальних послуг. Непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, не звільняє [PERSON] як співвласника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Також відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання їй, як співвласнику квартири у багатоквартирному будинку, житлово-комунальних послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості та компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі №757/29813/17-ц. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідачів на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в сумі 29\~836,19 грн. пропорційно часткам власності: 19\~890,80 грн. з [PERSON] та 9\~945,39 грн. з [PERSON] . Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 684 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, а саме: з [PERSON] 1\~789,33 грн. судового збору та з [PERSON] 894,66 грн. судового збору. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved