Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позиція заявника Представник заявниці-адвокат Данилюк П.П. звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що трудова книжка, серії [NUMBER] , яка видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить заявниці. В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці посилався на те, що [PERSON] \~виявила помилку\~у написанні\~її прізвищі.\~У її\~трудовій книзі\~прізвище написано\~« [PERSON] »,\~в її\~свідоцтві про\~народження російською\~мовою написано\~« [PERSON] »,\~а в\~свідоцтві про\~укладення шлюбу\~прізвище написано\~« [PERSON] ».\~Коли вона\~звернулася до\~адвоката,\~він порадив\~звернутися до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документа,\~так як\~дана помилка\~не дасть\~їй змоги\~оформити в\~подальшому пенсію. Звертається до суду із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, так як бажає привести свої правовстановлюючі документи у належну відповідність. Розгляд справи Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю і просила встановити факт належності їй трудової книжки, оскільки це перешкоджає їй в оформленні пенсії. Представник заявниці-адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав наведених у заяві та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в особі Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) в судове засідання не з`явився, подавши до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника та не заперечує проти задоволення заяви. Встановлені судом обставини « [PERSON] » (так у документі) народилась [INFO] , про що видано 12.09.1989 свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке заповнено російською мовою (а.с.7). 22.08.1992 між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] від 22.08.1992. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серії [NUMBER] від 10.09.1992, зазначено « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дата рождения [INFO] ». У трудовій книжці містяться записи про працевлаштування, зокрема, в КСП «Перемога» та перебування в декретних відпустках (а.с.6). Заявниця [PERSON] , [INFO] , отримала 19.11.2019 паспорт громадянина України, виданий органом 0524, прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с.4). Із показань свідків [PERSON] \~та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні, встановлено, що вони є сусідкою та рідною сестрою заявниці. Підтвердили, що [PERSON] увесь час проживає в с. Уладівка та в 80-90х роках працювала в КСП «Перемога», звідки пішла у декрет. Повідомили, що їм невідомо про іншу особу в селі із таким же прізвищем, іменем та по батькові. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права В силу п.6 ч.1\~ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як роз`яснюється у пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності трудової книжки заявниці, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, з метою забезпечення реалізації її прав на оформлення пенсії, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Щодо судових витрат Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved