Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

28 червня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява адвоката Стрельченка Олега Валерійовича, який діє в інтересах [PERSON] , у якій просить визначити позивачу додатковий строк в три місяці, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель [ADDRESS] . На момент смерті померлий [PERSON] проживав один, в зв`язку з чим особи, які прийняли спадщину в порядку статті 1268 ЦК України відсутні. Після смерті батька позивач перебував у пригніченому стані. Після поховання батька питання про прийняття спадщини позивач відклав на листопад 2021 року, але моральні страждання пов`язані із смертю батька та пов`язаний з цим стрес призвели до загострення хронічних захворювань позивача. Відвідування лікаря та подальше лікування призвели до пропуску строку прийняття спадщини, а повномасштабна агресія Росії проти України, яка розпочалась 24.02.2024 призвела до того, що про спадщину позивач згадав лише в цьому році. 21 червня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевої Р.М. із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяця для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою від 03.07.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано у Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області відомості щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті [PERSON] . 17.07.2024 на запит суду надійшла відповідь від Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до якої ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття або відмови від спадщини у встановлений законом строк не звертався. У приватного нотаріуса Іноземцевої Р.М. 21.06.2024 заведена спадкова справа № 72612918 після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 01.08.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Стрельченко О.В. подав заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовільнити. Представник відповідача Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено відповідними документами: копією паспорта, серії [NUMBER] , та копією свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Отже вказаним підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , та [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2008. \~ \~ \~ \~ [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.07.1978 на праві власності належить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель [ADDRESS] . Згідно довідки Андріївського старостинського округу Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 18.06.2024, станом на 26.05.2021 за адресою: [ADDRESS] [PERSON] проживав та був зареєстрований один. Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М. від 21.06.2024 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки останнім пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Загальними засадами цивільного законодавства у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У даному випадку, батько позивача помер [INFO] , у зв`язку з чим, позивач мав звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк до 27.11.2021. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, запроваджене ст. 8 Конституції України та ст. 10 ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності». Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання. Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги. Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади. Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить ідеології справедливості. Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи те, що після смерті батька позивач мав пригнічений стан, у нього виникли загострення хронічних хвороб, тому мав необхідність проводити інтенсивне лікування, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста КНП ХОР «Обласної клінічної лікарні» від 26.11.2021, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, введення воєнного стану на території України, постійний обстріл Харківської області у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved