Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

29.11.2023 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва справу передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 03.04.2024 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року заяву залишено без руху та наданий заявнику час для виправлення виявлених недоліків. 28.05.2024 року до суду надійшла виправлена заява про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявниця просить встановити (підтвердити) в судовому порядку фактичну дату її народження - [INFO] та спонукати заінтересовану особу внести зміни до актового запису про народження заявниці вказавши у графі «Дата народження» - [INFO], замість - [INFO]. Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця народилась [INFO] в м. Києві, однак у актовому записі про її народження помилково зазначено дату народження - [INFO]. Дата народження заявниці - [INFO] вказана у її паспорті, картці платника податків та пенсійному посвідченні. З метою виправлення помилки заявниця зверталась до заінтересованої особи та просила внести відповідні зміни до актового запису про народження, однак заінтересована особа фактично відмовила у внесенні змін. Заявниця двічі зверталась до заінтересованої особи, однак позитивного результату ці звернення не дали. Заявниця вказує, що за таких обставин у неї немає іншого шляху аніж звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2024 року відкрите провадження у справі, а також витребувано від заінтересованої особи копію актового запису про народження заявниці. Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що в результаті пожежі її свідоцтво про народження згоріло. Коли заявниця звернулась до компетентних органів для відновлення документів, виявилось, що в актовому записі про її народження місяцем народження вказано «серпень», хоча насправді вона народилась у липні. У свідоцтві про народження був вказаний місяць «липень» і у всіх документах заявниці, які містять дати народження, зазначено «липень». Заявниця стверджує, що народилась у липні і встановлення відповідного факту необхідно їй для того аби у майбутньому бути похованою разом зі своїми померлими батьками. Представник заінтересованої особи в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання заінтересованої особи про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. За змістом ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. Відповідно до ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтями 318, 319 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Із матеріалів справи убачається, що в актовому записі про народження заявниці її датою народження значиться - [INFO]. Видане заявниці свідоцтво про народження остання втратила, при цьому у її паспорті громадянина України, картці платника податків, пенсійному посвідчені, особовій картці працівника ДП КДЗ «Буревісник», датою народження заявниці значиться - [INFO] . Вказане обґрунтовано свідчить про те, що у втраченому свідоцтві про народження заявниці, датою народження було зазначено - [INFO]. Вивчивши паперову копію актового запису про народження №932, судом встановлено, що актовий запис про народження заявниці був складений 26.08.1951 року і у ньому зазначено, що [PERSON] народилась - [INFO] . Однак, суд дійшов висновку про те, що у зазначеному актовому записі про народження заявниці допущено помилку в зазначені місяця її народження, оскільки в графі 15 актового запису про народження «Які пред`явлені документи про народження або прізвища та адреси свідків», міститься запис про надання документу Клінічної лікарні м. Києва датованого 02.08.1951 року. Тобто, медичний документ про народження заявниці датований числами його видачі раніше ніж зазначена в актовому записі про народження дата народження [PERSON] , що дає підстави вважати, що в актовому записі про народження зроблену механічну помилку, а саме - при його оформленні у серпні 1951 року актового запису вказано і саму дату народження - [INFO] , хоча ураховуючи дату видачі медичного документу про народження, таке не є можливим. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до п.п. 1.1, 1.7, 2.13, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Оскільки судом встановлено неправильність актового запису про народження заявниці в частини зазначення місяця її народження, така помилка має бути виправлена та до актового запису мають бути внесені відповідні зміни. Разом з цим, ураховуючи що у заяві про встановлення юридичного факту формулювання вимог заявниці не в повній мірі відповідають належному способу усунення помилок в актовому записі цивільного стану за рішенням суду, суд зазначає про часткове задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial