Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

04.03.2024 року до суду надійшов вказаний позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», який позивач мотивує тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація клієнта відбувається шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank І Universal Ban, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.Monobank.ua/terms. Проведення будь-яких фінансових операцій без підтвердження ознайомлення з Умовами, Тарифами та Паспортом в мобільному додатку неможливо. 07.08.2020 року відповідачка [PERSON] звернулась до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Відповідачка своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив на ім`я відповідачки рахунок, видав платіжну картку [NUMBER] , на яку встановив кредитний ліміт в розмірі 10000, 00 грн., тобто надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка, в свою чергу, неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг, внаслідок чого станом на 05.12.2023 року у відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 15065,38 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 07.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 06.05.2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Зазначає, що має заборгованість за договором про надання банківських послуг, яку вона добровільно щомісячно погашає. Стверджує, що документи про умови та тарифи банку та про приєднання до банківських послуг вона не підписувала. Вважає, що позивач не має права на дострокове стягнення заборгованості, оскільки строк дії платіжної картки monobank, виданої на її ім`я, закінчується - в листопаді 2029 року. 13.05.2024 року від представника позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він проти доводів відповідачки заперечує, зокрема, зазначив, що підписанням анкети-заяви відповідачка підтвердила, що ознайомилась з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів. Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток («Monobank»)», Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів, які разом складають договір про надання банківських послуг, отримала їх примірники в мобільному додатку, а також що ці документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. При цьому, анкета-заява підписана як власноручним підписом відповідача, так і електронним, який є аналогом власноручного і використання якого погоджено сторонами в п.6 анкети-заяви. Проведення будь-яких фінансових операцій без підтвердження ознайомлення з Умовами, Тарифами та Паспортом в мобільному додатку неможливо. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується Банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. Таким чином, кредитний договір укладений належним чином і є обов`язковим для виконання. На момент укладання договору 07.08.2020 року діяли самі ті Умови і правила, із якими була ознайомлена відповідачка. Умови і правила перебувають у відкритому доступі і відповідачка може самостійно їх переглянути у мережі інтернет за посиланням: https://www.Monobank.ua/terms. Вказує, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку відповідачки від 09.05.2024 року кредитний ліміт зменшився. Просить стягнути з відповідачки загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 9565,38 грн, , а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. 29.05.2024 року від відповідачки [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Зазначає, що має заборгованість за договором про надання банківських послуг, яку вона добровільно щомісячно погашає та має заборгованість зі сплати кредиту в сумі 9064,27 грн.. Вважає, що позивач не має права на дострокове стягнення заборгованості, оскільки строк дії платіжної картки monobank, виданої на її ім`я, закінчується - в листопаді 2029 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з урахуванням наданих нею заперечень. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.ст.4, 5\~ЦК України,\~ст.ст.15,\~16ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 3,\~6,\~627\~ЦК України,\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. \~ \~ \~ \~ Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо ), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо), Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку Із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише, приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Стаття 188 ЦПК України передбачає, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, у жовтні 2017 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація клієнта відбувається шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank І Universal Ban, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.Monobank.ua/terms. Проведення будь-яких фінансових операцій без підтвердження ознайомлення з Умовами, Тарифами та Паспортом в мобільному додатку неможливо. 07.08.2020 року відповідачка [PERSON] звернулась до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідачка, підписавши вказану заяву погодилась, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідачка беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. В п.4 анкети-заяви відповідачка підтвердила і засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані нею банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і вона зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін. Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6 анкети-заяви). Згідно з п.10 анкети-заяви, відповідачка надала право та доручила Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих в Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з цього договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. Відповідно до п.11 анкети-заяви, усе листування щодо цього договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. З огляду на викладене, договір про надання банківських послуг з використанням електронного підпису відповідачки від 07.08.2020 року є правомірним, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив на ім`я відповідачки рахунок, видав платіжну картку [NUMBER] , на яку встановив кредитний ліміт в розмірі 10000, 00 грн., тобто надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Представник позивача зазначає, що відповідачка своє зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення у неї заборгованості, яку він просить достроково стягнути з неї. Судом зясовано, що [PERSON] добровільно щомісячно погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг від 07.08.2020 року, про що свідчать довідки про рух коштів по картці відповідачки від 30.04.2024 року та 27.05.2024 року. У відповіді на відзив від 13.05.2024 року, представник позивача теж вказує на те, що розмір заборгованості [PERSON] зменшився, додаючи до відповіді довідку про рух коштів по картці відповідачки від 09.05.2024 року Відповідно до Тарифів, які були дійсні на дату підписання договору про надання банківських послуг між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] - 07.08.2020 року, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає - 5% (з 01.09.2020 року - 4%) від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). Таким чином, відповідачка здійснює обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитними коштами в розмірі передбаченому Тарифами, які були дійсні на дату підписання договору про надання банківських послуг між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] - 07.08.2020 року. Строк дії платіжної картки [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , закінчується - в листопаді 2029 року. Відповідно до п. 5.16. розділу 5 «Надання та обслуговування кредит» Умов, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). Згідно з п. 5.19. розділу 5 «Надання та обслуговування кредит», у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеному у пункті 5.18., кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Представником позивачем не надано до суду доказів направляння [PERSON] вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не доведено неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 07.08.2020 року, які давали би право на дострокове стягнення заборгованості, тому заявлені позовні вимоги повністю не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed