Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» (далі по тексту ТОВ «КФ.ЮА») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.06.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200614758. У наслідок не належного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 21\~893,33 грн., яка складається з: 6\~050,00 грн. тіло кредиту; 1\~043,00 грн. інфляційне збільшення за період з 17.07.2020 по 23.02.2022; 14\~800,00 грн. проценти поза межами строку дії договору за період з 17.07.2020 по 13.11.2020. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану загальну суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою суду від 04.06.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30.07.2024 витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 27.08.2024 постановлено розглянути справу в порядку заочного розгляду справи. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно прохальної\~частини позову\~представник позивача просить розглянути справу за відсутності представника товариства, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та [PERSON] було укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200614758 (а.с. 6). Відповідно до положень п. 3.1 Договору, позивач на умовах договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній п. 5 договору, а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисті цілі. Згідно з п. 5 Договору, загальний розмір кредиту становить 6\~050 гривень 00 копійок. Відповідно до п. 4.3 Договору, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у розділі 5 цього договору. Згідно з п.п. 5 розділу 5 та 9 Договору, заборгованість має бути сплачено 16.07.2020. Відповідно до розділу 5 Договору, базова процентна ставка становить 1,00% (в день). Процентна ставка за кожен день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,50% (в день). У договорі сторони погодили, що у випадку користування кредитом після строку дії договору, вказаного у п.п. 5 п. 5 договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12) п.5 договору не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки в день, визначений у п.п.13 п. 5 договору. Під процентною ставкою, яка застосовується у разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, 17.06.2020 відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 7). 17.06.2020 на виконання умов договору позивачем було видано відповідачу грошові кошти у розмірі 6\~050,00 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів від 17.06.2020 (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. ТОВ «КФ.ЮА» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 10, 34), відповідач свої зобов`язання виконав частково, а саме 17.07.2020 сплатив відсотки за користування кредитними коштами в сумі 1\~815,00 грн., а також 20.08.2020 сплатив 3\~350,00 грн., та позивач зарахував їх, як сплату відсотків поза межами строку дії договору (ст. 625 ч. 2 ЦК України). Позивач вважає,\~що заборгованість\~відповідача за\~Договором становить\~21\~893,33\~грн.,\~яка складається\~з:\~6\~050,00\~грн.\~ тіло\~кредиту;\~1\~043,00\~грн.\~ інфляційне\~збільшення за\~період з\~17.07.2020\~по 23.02.2022;\~14\~800,00\~грн.\~ проценти\~поза межами\~строку дії\~договору за\~період з\~17.07.2020\~по 13.11.2020 (а.с. 10). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що позивач помилково не зарахував сплачені відповідачем кошти в сумі 3\~350,00 грн. у тіло кредиту. Оскільки, як вбачається з тексту кредитного договору, строк дії договору 30 днів, у паспорті споживчого кредиту визначено, що строк кредитування становить від 5 до 30 днів. Отже, кредитодавцем у Договорі визначено строк кредитування терміном 30 днів. На думку суду, є невірним нарахування відсотків поза межами строку кредитування за відсотковою ставкою у 2,5% на день у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач має право поза межами строку кредитування пред`явити вимогу про стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що не підлягають задоволенню нараховані позивачем відсотки поза межами строку дії договору в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також не підлягають задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на свою користь інфляційного збільшення, оскільки суду не надано розрахунок, лише надано довідку, в якій зазначено нараховану позивачем суму, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування позивачем зазначеної суми. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли частково своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КФ.ЮА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200614758 від 17.06.2020 слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, але за мінусом сплаченої 20.08.2020 сумі 3\~350,00 грн., тобто 2\~700,00 грн. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн. (а.с. 1), сплачений ним при подачі позову, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 373,43 грн. (2\~700,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3\~028,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 21\~893,00 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial