Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 2004 року вона з відповідачем проживають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. В 2010 році у них народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . Позивач у своїй позовній заяві вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Неодноразово намагались примиритись, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На дату звернення до суду сторони проживають окремо один від одного, повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, й суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.07.2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 807. Ухвалою суду від 22.07.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 22.07.2024 року була направлена відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. 13.08.2024 року [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву у якому просив суд задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. В задоволенні іншої вимоги щодо визначення місця проживання дитини за Позивачем просив відмовити. Крім того просив суд витребувати відомості та їх документальне підтвердження щодо перебування за межами України у період з 24.02.2022 по 01.08.2024. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб від 11.07.2014 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11.07.2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис 807. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Від спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області 03.02.2010 р. Як вказав позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Неодноразово намагались примиритись, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На дату звернення до суду сторони проживають окремо один від одного, повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, й суперечить її інтересам. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. Враховуючи те, що позивач не заявляв вимогу про визначення місця проживання дитини, тому суд не вирішує питання щодо даних правовідносин. Крім того, відповідач у своєму відзиві просив суд витребувати відомості та їх документальне підтвердження щодо перебування за межами України у період з 24.02.2022 по 01.08.2024. Відповідно до ч. 1\~ст. 84 ЦПК України\~учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій\~статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Отже, заявником не доведено суду неможливості самостійно надати витребовуваний доказ, не доведено вжиття заходів для отримання цього доказу, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved