Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності №\~ [NUMBER] від 05.04.2012 на квартиру\~ [ADDRESS] , виданого на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №\~855-Ж-Г від 05.04.2012 на ім`я [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що у свідоцтві про право власності №\~ [NUMBER] від 05.04.2012, що видане на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №\~855-Ж-Г від 05.04.2012, квартира [ADDRESS] , невірно зазначено прізвище власника (заявника), а саме: « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Зазначена помилка у прізвищі заявника унеможливлює вільне володіння та розпорядження належним йому майном. В іншому, ніж судовому порядку, встановити факт належності зазначеного свідоцтва про право власності на житло неможливо, а тому просить заяву задовольнити. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у заяві та просив таку задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви. Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР скерували до суду заяву, у якій просять слухати справу у їх відсутності. При вирішенні питання щодо задоволення заяви покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд виходить з такого. Зі змісту ст.\~4\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з свідоцтва №\~ [NUMBER] від 05.04.2012 про право власності,\~виданого на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №\~855-Ж-Г від 05.04.2012 [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Як зазначає заявник у вищевказаному свідоцтві допущена помилка у написанні його прізвища, а саме зазначено прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Пункт 1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» дає роз`яснення судам, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно з довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №\~1493987-2023 від 11.10.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Відповідно до будинкової книги (а. с. 15-19) у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). З паспорта громадянина України, виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України від 27 березня 2000 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). У подальшому вищевказаний паспорт громадянина України замінено на ID-картку [NUMBER] від 15.09.2023, де ім`я власника картки « [PERSON] ». Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що факт приналежності [PERSON] \~свідоцтва №\~ [NUMBER] від 05.04.2012,\~виданого на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №\~855-Ж-Г від 05.04.2012, про право власності на квартиру [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження. Розбіжності в написанні прізвища останнього, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] » у свідоцтві про право власності допущені внаслідок помилки, а встановлення цього факту необхідно заявнику для належної реалізації своїх прав, тому даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved