Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 9 583,17 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» обслуговує будинок за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 4 на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 780 від 27 червня 2008 року та надає житлово-комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та 09 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних та додаткових послуг. Проте відповідач не виконує договірні зобов`язання, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за спожиті послуги за період з грудня 2020 року по липень 2022 року у розмірі 9 583,17 грн, яка складається із основної заборгованості в розмірі - 8944,40 грн, 3% річних - 158,58 грн, інфляційні втрати - 480,19 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2022 позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/10129/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками 30 грудня 2022 року та повторно 29 листопада 2023 року наіслано на адресу його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про розгляд справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до розпорядження № 780 від 27 червня 2008 року Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації новозбудований житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, якому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] передано на баланс, обслуговування та експлуатацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією акту прийому-передачі квартири інвестору від 11 серпня 2008 року. 09 лютого 2009 року позивач та відповідач уклали комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних та додаткових послуг, відповідно до умов якого предметом договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , де на 9 поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] загальною площею 106,79 кв.м., яке належить співвласнику на підставі приватної власності, а співвласником своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.2.4. договору передбачено, що не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частин власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач має заборгованість за послуги з утримання будинку за період з грудня 2020 року по 31 липня 2022 року у розмірі 8944,40 грн. Враховуючи, що відповідач не надав суду заперечень проти позову, доказів на підтвердження належного виконання обов`язку щодо оплати наданої послуги, а також беручи до уваги, що позивачем доведено належними та достатніми доказами обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача суми боргу за надані послуги, суд дійшов висновку про задоволенню вимог про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 158,58 грн та інфляційні втрати у розмірі 480,19 грн за період з січня 2021 року по лютий 2022 року, розрахунок яких перевірений судом, є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved