Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Макарівської селищної ради Київської області (далі - відповідач) про визнання\~права власності\~на квартиру, посилаючись на те, що протоколом №37 від 10.03.1989 спільного засідання адміністрації і профкомітету ПМК-167 і адміністрації і профгрупи АК-5 позивачу [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] площею 48,0 кв.м. (точна адреса квартири в протоколі не вказана). На підставі вказаного рішення позивачу [PERSON] та іншим позивачам (членам його сім`ї) - [PERSON] (син [PERSON] ), [PERSON] (син [PERSON] ) та [PERSON] (дружина [PERSON] ) виконкомом Макарівської районної ради народних депутатів видано ордер №4 від 26.04.1989 року на жиле приміщення - 4-кімнатну квартиру, житловою площею 48,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачі у 1996 році реалізували своє право на безоплатну приватизацію зазначеної вище квартири. Вказані обставини підтверджуються відмітками про відкриття депозитного рахунку на суму житлового чека та відмітками про використання права на приватизацію житла в обсязі 19,4 кв.м. при нормі 23,5 кв. м. у свідоцтвах про народження позивачів [PERSON] та [PERSON] та у паспорті громадянина України, виданому позивачу [PERSON] , а також приватизаційними дорученнями №226, 227, 229, 230 від 10.12.1996, які видані на ім`я позивачів. В 2023 році позивачі виявили відсутність свідоцтва про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно архівної довідки, виданої КП КОР «Київське обласне БТІ» від 09.02.2023 №0223063, згідно архівних даних БТІ, станом на 31.12.2012 право власності на зазначену квартиру не зареєстроване. Відповідно до інформаційної довідки №377298041 від 06.05.2024, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену вище квартиру не зареєстроване. Позивачі у 2023 році зверталися до органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді із заявою про передачу зазначеної квартири їм у власність. Рішенням органу приватизації, оформленого протоколом №18 від 13.10.2023, у задоволенні заяв позивачів про передачу квартири у приватну власність відмовлено у зв`язку з використанням заявниками свого права на безоплатну приватизацію житла. Наведені вище обставини вказують на те, що позивачі з 1989 офіційно проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що позивачі з 1989 не змінювали місця свого проживання та що згідно ч. 5 ст. 5 Закону країни «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз, наведені вище докази вказують на те, що позивачами було приватизовано саме спірну квартиру, а не будь-який інший об`єкт нерухомого майна. Водночас станом на 1996 рік реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась бюро технічної інвентаризації, а всі записи щодо виникнення, переходу та припинення права власності здійснювалися у паперовій формі. Згадана вище архівна довідка КП КОР «Київське обласне БТІ» від 09.02.2023 №0223063 підтверджує відсутність в архіві БТІ правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності позивачів на спірну квартиру. Позивачі також зверталися до Бучанської районної військової адміністрації Київської області щодо надання інформації про участь у приватизації спірної квартири. Листом від 17.11.2023 \~ \~ \~ \~№4-468/01.4.07 Бучанська районна військова адміністрація Київської області повідомила про те, що приватизаційні справи Макарівського району Київської області зберігалися у приміщенні управління соціального захисту населення Бучанської РДА за адресою: [ADDRESS] . Приміщення зазначеної будівлі та приватизаційні документи було втрачено під час бойових дій на території Бучанського району. А тому з наведених вище обставин позивачі втратили правовстановлюючі документи на належну їм квартиру та не мають можливості їх відновити. Відповідно єдиним належним способом захисту порушеного права власності є звернення до суду з позовом про визнання за позивачами права власності на зазначену квартиру в порядку ст. 392 ЦК України. Враховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , в рівних долях - по 1/4 частині за кожним, право власності на квартиру, загальною площею 76,5 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13.05.2024 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.08.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 21.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, про підтримання позовних вимог, які просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач згідно поданого клопотання, справу просив розглянути за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Протоколом №37 від 10.03.1989 спільного засідання адміністрації і профкомітету ПМК-167 і адміністрації і профгрупи АК-5 позивачу [PERSON] надано квартиру [ADDRESS] площею 48,0 кв.м. (точна адреса квартири в протоколі не вказана, а.с. 16). На підставі вказаного рішення позивачу [PERSON] та іншим позивачам (членам його сім`ї) - [PERSON] (син [PERSON] ), [PERSON] (син [PERSON] ) та [PERSON] (дружина [PERSON] ) виконкомом Макарівської районної ради народних депутатів видано ордер №4 від 26.04.1989 року на жиле приміщення - 4-кімнатну квартиру, житловою площею 48,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються архівною довідкою від 27.11.2023 №905-04/222, виданою КУ «Об`єднаний трудовий архів» Макарівської селищної ради та копією корінця ордера на жиле приміщення №4 від 26.04.1989 (а.с. 17, 18). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2010 р. за № 109/17404, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Позивачі у 1996 році реалізували своє право на безоплатну приватизацію зазначеної вище квартири. Вказані обставини підтверджуються відмітками про відкриття депозитного рахунку на суму житлового чека та відмітками про використання права на приватизацію житла в обсязі 19,4 кв.м. при нормі 23,5 кв. м. у свідоцтвах про народження позивачів [PERSON] та [PERSON] та у паспорті громадянина України, виданому позивачу [PERSON] , а також приватизаційними дорученнями №226, 227, 229, 230 від 10.12.1996, які видані на ім`я позивачів (а.с. 19, 20, 21, 22, 23, 24). В 2023 році позивачі виявили відсутність свідоцтва про право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно архівної довідки, виданої КП КОР «Київське обласне БТІ» від 09.02.2023 №0223063, згідно архівних даних БТІ, станом на 31.12.2012 право власності на зазначену квартиру не зареєстроване (а.с. 27). Відповідно до інформаційної довідки №377298041 від 06.05.2024, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначену вище квартиру не зареєстроване (а.с. 36). Позивачі у 2023 році зверталися до органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді із заявою про передачу зазначеної квартири їм у власність. Рішенням органу приватизації, оформленого протоколом №18 від 13.10.2023, у задоволенні заяв позивачів про передачу квартири у приватну власність відмовлено у зв`язку з використанням заявниками свого права на безоплатну приватизацію житла (а.с. 33-35). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наведені вище обставини вказують на те, що позивачі з 1989 офіційно проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З доданих до позовної заяви доказів також вбачається, що 1996 позивачі реалізували своє право на приватизацію житла. Враховуючи, що позивачі з 1989 не змінювали місця свого проживання та що згідно ч. 5 ст. 5 Закону країни «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз, наведені вище докази вказують на те, що позивачами було приватизовано саме спірну квартиру, а не будь-який інший об`єкт нерухомого майна. Водночас станом на 1996 рік реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась бюро технічної інвентаризації, а всі записи щодо виникнення, переходу та припинення права власності здійснювалися у паперовій формі. Згадана вище архівна довідка КП КОР «Київське обласне БТІ» від 09.02.2023 №0223063 підтверджує відсутність в архіві БТІ правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності позивачів на спірну квартиру. Позивачі також зверталися до Бучанської районної військової адміністрації Київської області щодо надання інформації про участь у приватизації спірної квартири. Листом від 17.11.2023 \~ \~ \~ \~№4-468/01.4.07 Бучанська районна військова адміністрація Київської області повідомила про те, що приватизаційні справи Макарівського району Київської області зберігалися у приміщенні управління соціального захисту населення Бучанської РДА за адресою: [ADDRESS] . Приміщення зазначеної будівлі та приватизаційні документи було втрачено під час бойових дій на території Бучанського району (а.с. 25-26). А тому з наведених вище обставин вбачається, що позивачі втратили правовстановлюючі документи на належну їм квартиру та не мають можливості їх відновити. Відповідно єдиним належним способом захисту порушеного права власності є звернення до суду з позовом про визнання за позивачами права власності на зазначену квартиру в порядку ст. 392 ЦК України. Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна № Мк0223063 від 09.02.2023 р. комунальне підприємство Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомило, що відповідно до проведеної інвентаризації 09 лютого 2023 року об`єкту нерухомого майна - квартира [ADDRESS] має такі показники: - загальна площа квартири - 76,5 кв. м. житлова площа квартири - 45,7 кв. м. (а.с. 28). Також вказані показники щодо площі квартири містяться у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] (а.с. 29-32). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved