Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №11.02.2023-100001758 від 27.07.2023 року в загальному розмірі 7420,00 грн., а також судового збору в сумі 2422,40 грн. Позов мотивований тим, що 11.02.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферти) №11.02.2023-100001758. Відповідно до умов укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн., строком на 42 дні. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Споживчий центр», а саме отримавши кредитні кошти. Відповідно до розрахунків позивача, станом на момент подання до суду позовної заяви, відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 7420,00 грн. Відповідач не повернув в повному обсязі кредит ТОВ «Споживчий центр», а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «Споживчий центр» за Кредитним договором, після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Ухвалою суду від 12.06.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному порядку, з викликом сторін. Сторони в судові засідання, призначені на 03.07.2024, 26.07.2024 та 23.08.2024 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26.07.2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відрядженням головуючого у справі судді до м. Дніпро. Представник позивача у своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав. Ухвалою суду від 23.08.2024 року суд постановив розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи. встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.02.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір №11.02.2023-100001758 в електронній формі. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор Р382, для підписання кредитного договору №11.02.2023-100001758 від 11.02.2023 року, підтвердження ознайомлення з супутніми документами, яким він скористався для укладення договору з позивачем. Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит, на наступних умовах: сума кредиту 3500 грн. 00 коп., строк кредитування 42 дні, базовий період 14 днів, знижена % - ставка 2,00 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитним договором. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Споживчий центр», а саме - отримавши кредитні кошти. Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості, [PERSON] користувався наданими кредитними коштами, однак будь-яких платежів за кредитом не здійснював, внаслідок чого, останній має заборгованість перед банком в розмірі 7420,00 грн., яка складається з наступного: 3500,00 грн. основний борг; 3920,00 нараховані відсотки. Наявність та складові заборгованості підтверджуються довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за договором №11.02.2023-100001758 від 11.02.2023 року. Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив визначені умови Кредитного договору і не повернув кредит позивачу, а також не сплачував проценти за його користування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №11.02.2023-100001758 від 11.02.2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України "Про захист прав споживачів"; порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Суд встановив, що відповідачем грошові кошти за цим договором отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості повністю або частково. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved