Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою та просить встановити факт що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області, постійно проживала із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області, на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після її смерті приватним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину її сину [PERSON] та донькам [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на його майно. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину за законом прийняла його рідна сестра [PERSON] , яка фактично постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця, не заявляла про відмову від спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, належної померлому [PERSON] , 28.01.2013 року він звернувся з відповідного заявою до приватного нотаріуса. При огляді наданих ним документів, нотаріусом було повідомлено про необхідність встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також встановлення факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] . Вищевказані обставини змусили його звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, проти заявлених вимог не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 23). Заінтересована особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу МусієнкоВ.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти заявлених вимог не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 27). Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємна). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з приписами ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє час і місце відкриття спадщини, стаття 68 Закону України «Про нотаріат». При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, п. 1.2 гл.10 р.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно п. 3.22. гл.10 р.2 Порядку доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, що передбачено п.4.14 гл.10 р.2 Порядку. Спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1258 ЦК України, п.4.6. гл.10 р.2 Порядку). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області (а.с. 9). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області (а.с. 9 зв.). Згідно довідки № 03-07.4/80 від 29.02.2024 року, виданої старостою Кошарівського старостинського округу Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області, до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є рідна сестра [PERSON] , [INFO] , яка фактично постійно проживала разом зі спадкодавцем в одному будинку [ADDRESS] з початку 2003 року на день його смерті та по день своєї смерті [INFO] , хоча спадкодавець був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Відомостей про інших спадкоємців сільська рада не має. Земельна ділянка розміром 0,36 га приватизована згідно рішення виконкому №37 від 30.09.1993 року (а.с. 10). З копії довідки № 03-07.4/81 від 29.02.2024 року, виданої старостою Кошарівського старостинського округу Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області, до дня смерті та на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спадкоємець за законом [PERSON] спадщину прийняв, так як подав заяву до приватного нотаріусу Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. про прийняття спадщини. Відомостей про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] сільська рада не має. Відомостей про інших спадкоємців сільська рада не має. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Кошарівської сільської ради не посвідчувався. Заборони на майно померлої по Попівській сільській раді не зареєстровано. Земельна ділянка розміром 0,44 га приватизована згідно рішення виконкому № 31 від 17.07.1993 року (а.с. 10 об.). Згідно архівного витягу № Ум-10 від 21.12.2017 року вбачається, що згідно запису про народження № 84 від 30.12.1933 року [PERSON] народилася [INFO] , батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 11). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00043926838 від 06.03.2024 року встановлено, що 08.12.1954 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис № 31, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 11а). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с.Кошари Конотопського району Сумської області, батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). З копія свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Кошари Конотопського району Сумської області, батьком вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2023 року, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки розміром 2,8776 га, у тому числі: рілля - 2,8776 га, кадастровий номер 5922084500:04:002:0324 (а.с. 13). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2012 року спадкоємцями майна померлої [PERSON] є її [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки розміром 2,8776 га, у тому числі: рілля - 2,8776 га, кадастровий номер 5922084500:04:002:0324.Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку видано [PERSON] (а.с. 14). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 25.03.2019 року встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 014348 від 02.06.2023 року, належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 130914 від 06.06.2023 року, належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 188103 від 06.06.2023 року, належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 5, 6). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.06.2024 року встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7, 8). З роз`яснення приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Мусієнко В.В. № 59/02-14 від 26.03.2023 року вбачається, що при огляді наданих заявником документів встановлено, що родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , як рідними братом та сестрою, не підтверджуються. У зв?язку з викладеним, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки заявнику необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення (факту постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] як рідними братом та сестрою) (а.с. 4). Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона матір заявника, знала померлих [PERSON] та [PERSON] тривалий час, дійсно вони проживали за однією адресою: [ADDRESS] , на час смерті останнього. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона дружина заявника, надала аналогічні пояснення. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3). З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини, заважає заявнику , який є спадкоємцем за законом, реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заявлені вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved