Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Дубенчук М.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя виділивши та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та частку земельної ділянки загальною площею 0.12 га кадастровий номер 1821785001:02:005:0056 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15.12.2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було розірвано рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07.07.2023 року. За період перебування з відповідачем в шлюбі ними за спільні сімейні кошти було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0.12 га кадастровий номер 1821785001:02:005:0056. 01.07.2020 року було зареєстровано право власності на вищезазначений житловий будинок та вищезазначене майно, було оформлено на ім`я відповідача. Станом на сьогоднішній день у позивача з відповідачем виникають постійно конфлікти з приводу належності вищезазначеного майна, а саме останній вказує на те, що він є одноособовим власником, так як на нього оформлені всі правовстановлюючі документи та те, що позивач жодного права на будинок не має, намагається виселити її з житлового будинку, де вона зареєстрована та проживає. На її пропозиції добровільно поділити спільне сімейне майно, а саме виділити їй частку, відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ксерокопії свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~яке видане\~повторно Звягельським\~відділом ДРАЦС\~у Звягельському\~районі Житомирської\~області ЦМУ\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ) 11.05.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 15.12.2018 року. (а.с. 10). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07.07.2023 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-12). 16.09.2019 року сектором містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Ємільчинської райдержадміністрації [PERSON] видано будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . (а.с. 13). Відповідно до ксерокопії рішення Рихальської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області №41 від 11.07.2019 року земельній ділянці, що належить [PERSON] та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] . (а.с. 18). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.05.2024 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 01.07.2020 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 27). Право власності на земельну ділянку площею 0.12 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 18.07.2019 року зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить ксерокопія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2019 року. (а.с. 28). Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11). Зі змісту п.п.23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі №161/14048/19, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: за адресою: [ADDRESS] були придбані, а також оформлення права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку проводилось під час перебування сторін по справі у шлюбі, тому відповідно вказані житловий будинок та земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом поділу майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності за кожним з них на 1/2 частку спірного житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved