Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за яким просить визнати виконавчий напис від 18.12.2020, зареєстрований на № 30929, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості розміром 59\~976,92 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що\~ у травні 2023 року, не отримавши належні йому виплати, звернувся до банку, в якому відкритий його рахунок, та дізнався, що на його грошові кошти накладено арешт. Із Автоматизованої\~системи виконавчих\~проваджень позивачу\~стало відомо\~про наявність\~виконавчого провадження\~№ 64190293, що здійснюється Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після ознайомлення із документами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що 18.12.2020 приватним нотаріусом Остапенком Ю.В. вчинено виконавчий напис № 30929 про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за вказаним кредитом в розмірі 59\~796,92 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Так, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Також позивач посилається на незаконність вчинення виконавчих написів, що не посвідчені нотаріально. До позову додано заяву про розгляд справи за\~ відсутності позивача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2023 відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін.\~Розгляд справи призначений на 19.02.2024. Від відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що АТ «Ідея Банк» з позовом не погоджується, вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Вказують на те, що 24.05.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та позивачем було укладено Кредитний договір №\~Z62.00504.004442576 (надалі то тексту Кредитний договір). Оскільки позивач, як Позичальник, власних зобов`язань за договором не виконував, станом на 04.11.2020 у нього утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 58\~076,92 гривень,\~ з яких строковий основний борг 31\~849,01 грн., прострочений основний борг 7745,11 грн., решта суми проценти, плата за обслуговування кредиту, пеня. На підставі ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.\~ із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з позивача боргу за кредитним договором та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. На виконання вимог Переліку, АТ «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Також зазначає, що виконавчий напис вчинено до втрати чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, оскільки ця постанова залишається чинною по теперішній час, а тому оспорюваний виконавчий напис вчинений з додержанням вимог чинного законодавства.\~ Крім того АТ «Ідея Банк» повідомляє, що [PERSON] припинив свою нотаріальну діяльність на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 30.06.2021 № 1075/6 та передав усі документи нотаріального діловодства до Київського державного нотаріального архіву.\~ Крім того, АТ «Ідея Банк»\~ повідомляє, що воно та ТОВ «ФК «Росвен Інвест Україна»\~ 25.07.2023 уклали договір факторингу № 01.02-31/23, у зв`язку із чим право вимоги до [PERSON] , що виникло на підставі кредитного договору № Z62.00504.004442576\~ від 18.10.2018, перейшло до ТОВ «ФК «Росвен Інвест Україна». Докази цього\~ надані до відзиву. Ухвалою від 21.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» залучено як правонаступника відповідача до участі у справі.\~ Правом надати відзив ТОВ «Росвен Інвест Україна» не скористалося. Станом на день розгляду справи пояснення від третьої особи до суду не надходили. В судове засідання учасники справи не з`явилися, їх неявка не перешкоджає вирішенню справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 18.10.2018 між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк»\~ укладено Кредитний договір №\~Z62.00504.004442576\~ (надалі то тексту Кредитний договір). Вказана обставина визнається сторонами, а отже в силу ч.\~1 ст.\~82 ЦПК\~України\~ доказуванню не підлягає. 18.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 30929, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №\~Z62.00504.004442576 від 18.10.2018, укладеним із Акціонерним товариством «Ідея Банк», заборгованості на суму 59\~976,92\~гривень, у тому числі плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 1900 грн.\~ За вказаним виконавчим написом постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хупавченко Н.Ю. від 19.01.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 64190293. 25.07.2023 АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест\~Україна» уклали договір факторингу № 01.02-31/23, у зв`язку із чим, право вимоги до [PERSON] , що виникло на підставі Кредитного договору № Z62.00504.004442576\~ від 18.10.2018 року перейшло до ТОВ «Росвен Інвест\~Україна», що підтверджується вказаним договором факторингу та витягом з додатку 1 до нього. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи 18.12.2020 виконавчий напис № 30929, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 30929\~від 18.12.2020 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, тому судом не надавалась оцінка іншим аргументам позовної заяви та відзивів (п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України). Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений ним за подання позову.

Outcome: approved