Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на\~статті 104,\~105,\~110,\~112\~СК України,\~просив розірвати\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~зареєстрований 07\~березня 2023\~року в\~Славутицькому відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Вишгородському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (\~м.Київ),\~актовий запис\~№ 26. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 березня 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 26. Фактичні шлюбні стосунки між ними виникли з 2017 року. [INFO] в них народився син [PERSON] , батьком якого є позивач. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що в силу психологічної несумісності характерів позивач та відповідачка не знайшли взаєморозуміння. Як виявилося з часом, в кожного з них різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки. Внаслідок цього близько року позивач та відповідачка не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, у кожного окремий бюджет, їхня сім`я розпалась остаточно і жоден з них не бажає поновлювати сімейні стосунки. Дитина залишається проживати разом із відповідачкою, яка не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином. Позивач бере участь у вихованні сина, надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання. Спільного майна у сторін немає, тому відсутні спірні питання з даного приводу. Відповідачка згодна на розлучення, але, враховуючи наявність малолітньої дитини, розірвання шлюбу можливе тільки в судовому порядку. Ухвалою судді від 02 серпня 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 вересня 2024 року. Сторони в призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце якого повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не стягувати з відповідачки судові витрати. Відповідачка також просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , про що подала до суду заяву. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 березня 2023 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] , 07 березня 2023 року зареєстрували шлюб у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 07 березня 2023 року складено відповідний актовий запис за № 26. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 9). До реєстрації шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] , батьком якого є позивач, матір`ю- відповідачка, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 2019 року, виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи ( а.с.10). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/007862385 від 04 липня 2024 року [PERSON] , позивач у справі, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 20.07.1993 (а.с.11). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2024/007090042 від 18 червня 2024 року, інформацією №15-08/1349 від 22 липня 2024 року Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла до суду 02 серпня 2024 року відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, [PERSON] , відповідачка у справі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 14.02.2005 ( а.с. 12,19). Малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за однією адресою разом із матір`ю, відповідачкою у справі, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/003280572 від 02 квітня 2024 року ( а.с.13). Як убачається із змісту позовної заяви, причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що в силу психологічної несумісності характерів позивач та відповідачка не знайшли взаєморозуміння. Як виявилося з часом, в кожного з них різні погляди на сімейне життя, подружні права та обов`язки. Внаслідок цього близько року позивач та відповідачка не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, у кожного окремий бюджет, їхня сім`я розпалась остаточно і жоден з них не бажає поновлювати сімейні стосунки. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 17\~Закону\~України\~«Про\~виконання\~рішень\~та\~застосування\~практики\~Європейського\~суду\~з\~прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зі статті 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідачки. Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається зі змісту позовної заяви, після розірвання шлюбу малолітня дитина сторін залишається проживати разом із відповідачкою, спірні питання щодо поділу майна відсутні. Відповідно до статті 113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У поданій до суду заяві відповідачка просила залишити їй прізвище [PERSON] , тому суд доходить висновку про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища [PERSON] . Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 45927525 АТ «ПУМБ» від 15 липня 2024 року позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 1\~211, 20 гривень, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.1,2). За змістом частини першої статті 142\~ЦПК\~України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 605,60 гривень, сплаченого при поданні позову, інша частина судового збору в розмірі 605,60 гривень підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Разом із тим, у поданій до суду заяві позивач просив не стягувати з відповідачки на його користь судовий збір. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з наведеного, сума судового збору, яку позивач сплатив при поданні позову, за його заявою на його користь з відповідачки не стягується.

Outcome: approved