Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2020 року [PERSON] перебувала на обліку в Центрі надання соціальних послуг м. Зеленодольськ та службі у справах дітей Грушівської сільської ради. Причина взяття на облік - невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків у відношенні її доньки [PERSON] , [INFO] , зловживання спиртними напоями. 26.09.2023 року діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були виявлені на території Грушівської сільської ради по вул. Олександра Довженка, 16 - без супроводження батьків. Діти були налякані, одяг брудний, голодні. Повідомили, що мати в стані алкогольного сп`яніння, вигнала їх з дому увечері 25.09.2023 року. Діти зателефонували старшій сестрі, [PERSON] , яка забрала їх до себе і привезла до сільської ради. Депутат вулиці, [PERSON] 26.09.2023 року, підтвердила що [PERSON] та її співмешканець, [PERSON] , [INFO] , 25.09.2023 зловживали алкоголем, погано ставляться до дітей та постійно сваряться. У дворі постійно сторонні люди в стані алкогольного сп`яніння. Діти, наказом служби у справах дітей Грушівської сільської ради № 15 від 26.09.2023 року були влаштовані в сім`ю патронатного вихователя. Наказом служби у справах дітей Грушівської сільської ради № 16 від 26.09.2023 року взяті на облік як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Наведене є підставою для позбавлення останньої батьківських прав. Крім того, оскільки відповідач не допомагає матеріально утримувати дітей, позивач просить стягнути на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись малолітніми дітьми аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що вона дуже любить дітей і є їм примірною матір`ю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Грушівської сільської ради в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження від 12 січня 2012 року, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . [PERSON] по відношенню своєї доньки [PERSON] має статус матері - одиначки, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно свідоцтва про народження від 22 березня 2016 року, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . [PERSON] по відношенню свого сина [PERSON] має статус матері - одиначки, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно свідоцтва про народження від 11 травня 2022 року, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . [PERSON] по відношенню своєї доньки [PERSON] має статус матері - одиначки, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Виконавчим комітетом Грушівської сільської ради прийнято рішення від 15 лютого 2024 року № 04 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2020 року [PERSON] перебувала на обліку в Центрі надання соціальних послуг м. Зеленодольськ та службі у справах дітей Грушівської сільської ради. Причина взяття на облік - невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків у відношенні її доньки [PERSON] , [INFO] , зловживання спиртними напоями. 26.09.2023 року діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були виявлені на території Грушівської сільської ради по вул.. Олександра Довженка, 16 - без супроводження батьків. Діти були налякані, одяг брудний, голодні. Повідомили, що мати в стані алкогольного сп`яніння, вигнала їх з дому увечері 25.09.2023 року. Діти зателефонували старшій сестрі, [PERSON] , яка забрала їх до себе і привезла до сільської ради. Депутат вулиці, [PERSON] 26.09.2023 року, підтвердила що [PERSON] та її співмешканець, [PERSON] , [INFO] , 25.09.2023 зловживали алкоголем, погано ставляться до дітей та постійно сваряться. У дворі постійно сторонні люди в стані алкогольного сп`яніння. Діти, наказом служби у справах дітей Грушівської сільської ради № 15 від 26.09.2023 року були влаштовані в сім`ю патронатного вихователя. Наказом служби у справах дітей Грушівської сільської ради № 16 від 26.09.2023 року взяті на облік як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Обстежуючи дану родину тривалий час, складені акти обстеження побутових умов проживання дітей, де неодноразово зазначені - не задовільні умови проживання. З місця навчання дітей КЗ «Червонотоківська гімназія повідомлено, що [PERSON] не займалась вихованням дітей та не приділяла їм достатньої уваги. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП та має негативну характеристику. Відносно співмешканця [PERSON] , [PERSON] 18.02.2024 року складено адміністративний протокол по домашньому насильству в сім`ї за ст. 173-2 ч.1 КУпАП. Поставлений на облік у відділенні поліції № 10 як особа схильна до насильства в сім`ї. За період перебування дітей в патронатній родині мати не покращила умови проживання для дітей (Акт обстеження від 10.11.2023 року № 110), не налагодила спілкування з дітьми, не створила безпечних умов для проживання дітей в родині. Неодноразово налаштовувала дітей проти патронатного вихователя, проти сестри [PERSON] . З грудня 2023 року по 04.03.2024р. жодних дій зі сторони матері дітей щодо повернення їх в родину - не здійснювалося. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 року (Справа № 171/525/23) [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . Стверджує, що дочка працює, має дітей. Вона разом із старшою онукою відділи трьох дітей до Виконкому Грушівської сільської ради. Зараз діти проживають в патронатній сім`ї. Таким чином, [PERSON] навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей: не здійснює належного догляду за ними, не займається вихованням та утриманням, не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям. Тобто вона таким чином навмисно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, чим порушує ст. 150, 152 Сімейного кодексу України. Діти у родині знаходились у постійному психологічному стресі, вислуховуючи постійні образи та приниження, неодноразово були свідками розпивання спиртних напоїв. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, отже вважає позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року) ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Позивач просить стягнути з відповідача на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись дітьми на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Щодо заперечень відповідачки стосовно позбавлення її батьківських прав, оскільки вона є примірною матір`ю, суд ставиться критично та вважає її слова голослівними та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання дітей.

Outcome: approved