Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10475,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що ПАТ «СГ «ТАС» (приватне) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9793342. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є Audi A6., д.н. [NUMBER] . 15.02.2021 року о 14 годині 20 хвилин в с.Левятин Дубенського району Рівненської області по вул.Приозерна, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля Audi A6., д.н. [NUMBER] . під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 21450 д.н. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ВАЗ 21450 д.н. [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Після ДТП [PERSON] залишив місце пригоди до приїзду працівників поліції та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 05.04.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП. Власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 21450 д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до страхового акту ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10475,00 грн. В зв`язку з тим, що відповідальність [PERSON] була застрахована, вчинив вказану дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль ВАЗ 21450 д.н. [NUMBER] , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, страховик, який здійснив страхову виплату, має право на відшкодування страхової виплати в порядку регресу. Ухвалою судді від 27 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву не направив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5\~ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 15.02.2021 року о 14 годині 20 в с.Лев`ятин Дубенського району по вул.Приозерна [PERSON] керуючи автомобілем «Ауді А6» д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ 21450» д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований ззаду. В результаті ДТП автомобіль «ВАЗ 21450» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] , всупереч вимогам правил дорожнього руху, залишив місце пригоди. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння [PERSON] відмовився в присутності двох свідків. Вказані обставині встановлені постановою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2021 року по справі №568/239/21, згідно з якою [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, чт.122-4 КУпАП. (.а.с.6-7). Постанова набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на підставі поліса АР №9793342. (а.с.5) Власником транспортного засобу ВАЗ 21450 д.н.з. [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , є [PERSON] . (а.с.10). [PERSON] , власник пошкодженого ВАЗ 21450\~д.н.з.\~ [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про настання страхового випадку. (а.с.8) та із заявою про страхове відшкодування. (а.с.16) Страховим актом №14311/24/921 від 20.05.2021 р. та розрахунком суми страхового відшкодування встановлено, що розмір суми страхового відшкодування, яке належить до виплати [PERSON] становить 10475,00 гривень. (а.с.15) Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» виплачена [PERSON] страхова виплата в розмірі 10475,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №184538 від 24 травня 2021 р. (а.с.17) Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини 1статті 7 Закону України «Про страхування»\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 пункту 22.1.\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини 16\~статті 9 Закону України «Про страхування»\~страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст. 38.1.1\~п. «в» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля ВАЗ 21450\~д.н.з.\~ [NUMBER] є безпосередній зв`язок, така шкода потерпілому була відшкодована Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача (винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце пригоди, на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена потерпілій особі у розмірі 10475,00 грн. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладено та

Outcome: approved