Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

19 червня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він є сином відповідача, який наразі мешкає окремо від позивача, будь-якої матеріальної допомоги позивачу не надає, а мати позивача не має можливості повністю самостійно утримувати позивача, який матеріальної допомоги потребує, оскільки х 01 вересня 2023 року навчається у Державному професійно-технічному закладі «Дніпровський центр професійної освіти». За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягувати з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 3028 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення позивачем двадцятитрирічного віку або до завершення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, право на подання відзиву не скористався. За таких обставин у відповідності до ст.ст.211, 223, 240, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за наведеної явки у часників розгляду справи та здійснити розгляд справи по суті в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився позивач, батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копіями паспортів сторін. Позивач зареєстрований та фактично мешкає удвох із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру, копією витягу з реєстру територіальної громади, копією акту про не проживання у житловому приміщенні, копією довідки про зареєстрованих у житлі осіб. Також судом встановлено, що станом на час подання даного позову до суду позивач досяг повноліття та навчається в Дніпровському центрі професійної освіти за професією «Кухар» з 01 вересня 2023 року. Термін закінчення навчання - 28 грудня 2025 року. При цьому позивач не перебуває на повному державному утриманні, форма навчання денна, з 15 січня 2024 року - дистанційна форма навчання. Викладені обставини підтверджується копією паспорту позивача, копією довідки №100 від 28 травня 2024 року, копією учнівського квитка. Окрім того, як встановлено судом в ході розгляду справи, не спростовується матеріалами справи і не заперечувалось сторонами, позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання, а відповідач належним чином цього не здійснює. Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять жодних відомостей про працевлаштування та отримання позивачем самостійного доходу, про відсутність у відповідача можливості наважавати позивачу матеріальну допомогу. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст.200 ч.1 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень. Нормою ст.191 СК України в контексті положень ст.201 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх взаємозв`язку та сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі зазначених доказів фактичні обставини спірних правовідносин в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на утримання сина/дочки, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання повнолітні син/дочка зазвичай не мають самостійного і достатнього заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх сина/дочку, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою/сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина/дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Наведені правові висновки суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду у постановах від 06 серпня 2018 року по справі №748/2340/17, від 25 лютого 2020 року по справі №521/4397/17, від 01 квітня 2020 року по справі №521/16268/18, від 20 травня 2020 року по справі №635/1139/17, від 17 червня 2020 року по справі №761/10510/17, від 04 серпня 2020 року по справі №489/100/18. Стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду судом достеменно встановлено, що позивач є сином відповідача, на момент подання позову та розгляду справи досяг повноліття і продовжує навчання початку за денною, а тепер і за дистанційною формою, у зв`язку із чим вочевидь потребує матеріальної допомоги своїх батьків. Разом з тим, коштів самої лише матері позивача для утримання спільного з відповідачем сина не вистачає, а тому є потреба в наданні утримання і з боку відповідача, який належної матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча може надавати. Крім того, приймаючи до уваги відсутність в суду даних щодо наявності скрутного матеріального становища та/або настільки незадовільного стану здоров`я, який зумовлює непрацездатність відповідача, а також відсутність доказів припинення права на аліменти на підставі ст.190 СК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved