Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Адвокат Волкова А.О. звернулась в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 996, так як тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, втратили почуття любові, взаєморозумяння та поваги один до одного. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, у письовій заяві до суду не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглянути справу за її відсутності. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 996, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 11 жовтня 2013 року (а.с.4); мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання: [ADDRESS] , що стверджується довідкою від 18.08.2022 № 6822-7501221860 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові, взаєморозуміння і поваги один до одного. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін і дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved