Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

15.12.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що У грудні 2013 року-січні 2014 року позивач підписала кредитний договір з АТ «Альфа-банк», згідно з яким отримала кредитну картку, зазначений договір не був нотаріально посвідчений, всі кредитні кошти повернути, заборгованість відсутня. Від банку жодного листа з вимогами сплатити кредит і відсотки позивач не отримувала. ТОВ «Кредитні ініціативи» не сповіщало про відступлення права вимоги, з вимогами про оплату заборгованості не зверталося. 06.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис № 5623 (далі - Виконавчий напис), про стягнення з позивача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 38 807,50 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 1172 від 29.06.1999 року. Оскільки нотаріус не врахував, що законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, а також не врахував спірність суми заборгованості, позивач вважає Виконавчий напис незаконним. 28.08.2019 року на підставі Виконавчого напису постановою приватного виконавця Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № [NUMBER], у межах якого звернуто стягнення на доходи позивача. На підставі зазначеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, Виконавчий напис, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, витребувано докази. Ухвалою суду від 05.06.2024 року витребувано в приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни належним чином завірену копію виконавчого напису нотаріуса № 5623, вчиненого 06.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості в розмірі 38 807,50 грн., на підставі якого відкрито виконавче провадження № [NUMBER], а також належним чином завірену копію кредитного договору, на підставі якого вчинено вказаний виконавчий напис. У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила задовольнити. Від представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Цимбал В.І. надійшла заява, у якій просив розгляд справи провести без його участі та відмовити в задоволенні позову у зв`язку з тим, що спірний виконавчий напис вчинено відповідно до закону, а позивачем не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надійшла заява, у якій просила розглядати справу без її участі. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки не повідомила. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 06.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис № 5623 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 37 807,50 грн. за кредитним договором № 630068644 від 28.12.2013 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», яке в подальшому згідно з договором факторингу № 1 від 21.06.2016 року відступило свої права вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», а також плати за вчинення Виконавчого напису в розмірі 1 000 грн., а всього 38 807,50 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. На підставі Виконавчого напису 28.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с. 13). Постановою від 17.03.2021 року приватний виконавець звернула стягнення на доходи [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. в частині, зокрема, доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Таким чином, Перелік на час вчинення Виконавчого напису діяв в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З наданої на виконання ухвали суду приватним виконавцем Юхименко О.Л. копії анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» вбачається, що кредитний договір, на підставі якого вчинено Виконавчий напис позивачем не посвідчений нотаріально. Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17. Із змісту позову вбачається, що заборгованість є спірною. Позивач стверджує, що кредитні кошти були повернуто в повному обсязі. Відповідач доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем не надав. Жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України доводи позивача відповідачем спростовані не були. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved