Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», від імені та в інтересах якого діє представник за довіреністю [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача до [PERSON] , в якому просить на підставі ст.ст.15, 16, 512, 525, 526, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1158-0548 від 18.02.2023 року у загальному розмірі 5494,50 грн. та судові витрати в сумі 2147,20 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач за допомогою електронного сервісу, розміщеного на офіційному сайті позивача, отримав кредит шляхом безготівкового зарахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта та не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з цим має заборгованість до стягнення в сумі позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, хоча судова кореспонденція була йому належно вручена, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1158-0548 від 18.02.2023 року на суму 1000 грн., із строком кредитування 300 календарних днів, під стандартну процентну ставку 1095% річних (3% в день), з базовим періодом сплати 14 календарних днів кредитного платежу в сумі 420 грн., із кінцевим строком повернення позики 14.12.2023 року та загальною вартість кредиту 10 000 грн., з яких 9000 грн. - проценти за користування кредитом. Вказаний кредитний договір між сторонами був укладений дистанційно, внаслідок самостійного вчинення позивачем поетапних дій на сайті відповідача в мережі Інтернет https://kreditkasa.com.ua згідно з закладеним алгоритмом отримання позики та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте відповідач своїх договірних зобов`язань у встановлений строк належним чином не виконав, кредиту\~ в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 08.08.2023 року у позивача перед відповідачем виникла кредитна заборгованість у загальному розмірі 5494,50 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 990 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 4505,50 грн., і яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Судом встановлено, що грошові кошти на підставі електронного кредитного договору позики надавалися позичальнику в строкове користування і його було повідомлено про плату за користування позикою у вигляді процентів. Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову, а саме про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника кредитної заборгованості. Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved