Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

24.12.2021 позивач звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить суд позбавити [PERSON] [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. 30.11.2010 рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] з відповідачем мешкає окремо з лютого 2007 року, діти проживають з нею. Спорів стосовно місця проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що доньки будуть проживати з матір?ю. Весь цей час відповідач життям доньок не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Матеріальної допомоги на виховання доньок відповідач не надає. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 500 гривень на одну дитину, а усього у загальному розмірі 1000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2009 до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON] . Відповідач понад 13 років не сплачує аліменти, має заборгованість по сплаті аліментів. На день подання позову дітям вже п?ятнадцять років, вони не пам?ятають батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. 23.09.2016 позивачка вийшла вдруге заміж за [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] . Від другого шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Перешкод у спілкуванні з дітьми відповідачу ніхто не чинив. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дітьми склалися доброзичливі, дружні стосунки, які сприяють належному вихованню доньок, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров?я дітей з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснює [PERSON] . Батько участі в цій сфері життя дітей не приймає. Як і в будь якій сфері життя дітей відповідач жодної участі не приймає. Як вбачається з довідки КНІ «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради від 10.12.2021 № 1030/0/588-21, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS] та перебувають на обліку в КНП «МДП №13» ХМР. Станом здоров?я дітей піклується мати. На прийомі у педіатра та лікарів-спеціалістів дитячих діти перебувають в супроводі матері. Батько, [PERSON] , з приводу стану здоров?я дітей до лікаря-педіатра не звертався. Згідно довідки від 11.11.2021 № 01-31/616, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] навчаються у 10-А класі у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 142 Харківської міської ради. За навчанням та вихованням дівчат постійно слідкує мати [PERSON] . Вона завжди відвідує батьківські збори і заходи, що проводяться в класі та школі. Має тісний зв?язок з класним керівником, постійно перевіряє домашні завдання і щоденники доньок. Батько доньок, [PERSON] , життям і навчанням [PERSON] та [PERSON] не цікавиться. Протягом терміну навчання дітей у школі жодного разу до школи не з?являвся, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався. Відповідач жодних спроб на відновлення відносин з доньками не робив та не робить, тобто відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а не бажає їх виконувати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Бугрія В.М. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04.04.2023 року прийнято до провадження позовну заяву та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19.06.2023 року за клопотанням позивача цивільну справу передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова, який знаходиться за адресою: проспект Ювілейний, 38Е, Харків, Харківська область, 61005. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 року цивільну справу повернуто до Октябрського районного суду м.Полтави для подальшого розгляду. 27.06.2024 року від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.07.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, згідно яких просили розглядати справу без їх участі, позивач позов підтримав, третя особа при вирішенні спору покладалася на розсуд суду, яке максимально відповідатиме інтересам дітей. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. [PERSON] є матір?ю двох доньок [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого 14.09.2006 року м. Харків відділом державної реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №1118 та №1117. Батьком дітей є [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком малолітніх доньок, але не виконує покладених на нього законом обов?язків щодо виховання та утримання доньок. Відповідач не відвідує та не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, не піклується про стан їх здоров?я, фізичний, розумовий, моральний розвиток, не турбується про матеріальне забезпечення. Не виплачуючи аліменти на утримання своїх дітей, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 500 гривень на одну дитину, а усього у загальному розмірі 1000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2009 до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON] . Відповідач понад 13 років не сплачує аліменти, має заборгованість по сплаті аліментів. На день подання позову дітям вже п?ятнадцять років, вони не пам?ятають батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно довідки від 11.11.2021 № 01-31/616, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] навчаються у 10-А класі у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 142 Харківської міської ради. За навчанням та вихованням дівчат постійно слідкує мати [PERSON] . Вона завжди відвідує батьківські збори і заходи, що проводяться в класі та школі. Має тісний зв?язок з класним керівником, постійно перевіряє домашні завдання і щоденники доньок. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому позбавлення батьківських прав спрямовано на те, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально здоровому середовищі. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, Згідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Позбавлення судом особи батьківських прав в значенні п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується п.1 ст.8. Таке втручання не становитиме порушення ст.8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в п.2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають грунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року(пункт 54 та пункт 58) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Враховуючи, що наданими доказами, доводи позивача про нехтування відповідачем батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання своїх доньок знайшли своє підтвердження, суд вважає, що є об`єктивні причини для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх доньок. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved