Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

10 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право часткової власності на житло. У заяві [PERSON] зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидовуголь» видано свідоцтво 1531 про право власності на житло від 31 серпня 1993 року, в якому значилося, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві часткової власності [PERSON] та членам сім`ї: чоловікові [PERSON] , сину [PERSON] та сину [PERSON] . Однак при видачі свідоцтва про право власності на житло було допущено помилку в прізвищі одного із співвласників нерухомого майна. Відтак, прізвище заявника вказано « [PERSON] », хоча вірним є « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, а також те, що на цей час підприємство, яке б могло належним чином завірити виправлення у свідоцтві про право власності на житло, припинило свою діяльність, а тому іншим шляхом підтвердити зазначені обставини та вирішити питання належності правовстановлюючого документа заявник не може, [PERSON] прохає суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності йому свідоцтва про право власності на житло. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року відкрито провадження по справі. Заявник, [PERSON] будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримав і прохав задовольнити. Представник заінтересованої особи, Селидівської міської ради Покровського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Селидівської міської ради. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] \~ (а.с. 6).\~ На\~ цей\~ час [PERSON] \~ зареєстрований\~ проживаючим\~ у\~ [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] та є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 8). У свідоцтві [NUMBER] про право власності на житло, виданому 31 серпня 1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидовуголь» на підставі розпорядження СП п/о «Селидовуголь» від 31.08.1993 № 1531 зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї: чоловікові [PERSON] , синам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відомості записані російською мовою. При цьому прізвище чоловіка [PERSON] зазначено як [PERSON] (рос. «Лущук» [PERSON] ). Згідно реєстрових даних (станом на 01.01.2013 року) квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження СП в/о «Селидіввугілля» від 31.08.1993 № 1531, зареєстрованого в Селидівському БТІ 25.10.1993 за № 3241 (а.с. 18). Згідно Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-14), квартира знаходиться у власності громадянки [PERSON] , яка є дружиною заявника, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11). Також судом установлено, що на цей час підприємство СП в/о «Селидіввугілля» припинило свою діяльність (а.с. 18). Згідно паспорта громадянина України, картки платника податків і пенсійного посвідчення правильним прізвищем ім`ям та по батькові заявника є [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно записів у трудовій книжці та свідоцтва про укладення шлюбу повне прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться як [PERSON] , однак відомості заповнені російською мовою (« [PERSON] ») (а.с. 10-11). Оскільки підприємство СП в/о «Селидіввугілля» припинило свою діяльність, іншим чином неможливо внести виправлення до свідоцтва 1531 про право власності на житло, виданого 31.08.1993 року, ніж в судовому порядку встановити факт належності заявнику відповідного правовстановлюючого документу. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, обов`язковою умовою для встановлення певного факту є встановлення його юридичного значення, тобто доведення, що від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб і якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верхового Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який прохає заявник, необхідний йому для реалізації свого права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження перевіреними судом доказами і оскільки вони мають для нього юридичне значення, а іншим чином встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло заявник не може, то заяву про встановлення факту необхідно задовольнити.

Outcome: approved