Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

03 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10 лютого 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . З 2020 року шлюбні відносини між ними фактично припинились, на теперішній час вони проживають за різними адресами, та позивачу взагалі невідоме місцезнаходження відповідача. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на подальше спільне проживання та обов`язки, між ними відсутнє взаємопорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спільного господарства не ведуть. Примирення неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , зареєстрований 10 лютого 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №12. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому позивач просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач, представник позивача не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 лютого 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №12. Під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 23 жовтня 2018 року, серії [NUMBER] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved