Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 07.05.2024 представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Капля А. С. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача 11 220,00 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди й судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.04.2021 між ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № ЕР-203554550, забезпечений транспортний засіб "ВАЗ 21013" д.н.з. [NUMBER] . 15.04.2021 в селищі Козова Тернопільської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ 21013" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "ВАЗ 21043" д.н.з. [NUMBER] , який було пошкоджено з вини відповідача. [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події. Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.05.2021 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно з умовами полісу № ЕР-203554550, на підставі страхового акту № 210000415848 від 19.05.2021, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуранс Груп" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 11 220,00 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гриновець О. Б. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання відкладалось на 20 серпня 2024 року з підстав, викладених в ухвалі Козівського районного суду Тернопільської області від 30.07.2024. Позиція учасників справи. Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Капля А. С. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дойшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на зазначені процесуальні норми суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.04.2021 водій [PERSON] , керуючи т/з «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] в селищі Козова Тернопільської області не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з «ВАЗ 21043» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 06.05.2021 у справі № 951/353/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП й застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) грн (а.с. 7,8). 17.05.2021 - набрала законної сили. Частиною 6 статтею 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тож наявність вини в діях відповідача у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди додатковому доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ 21013" д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-203554550. На підставі заяви потерпілого [PERSON] щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 28.04.2021; страхового акту № 210000415848 від 19.05.2021 та на підставі ремонтної калькуляції № 21-0415848 від 22.04.2021 ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс груп" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 11 220,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР048107 від 21.05.2021. Отож ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виконало покладений на нього Законом обов`язок у відшкодуванні шкоди, заподіяної з вини водія застрахованого транспортного засобу. Застосоване судом законодавство та висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так як ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило страхове відшкодування потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був [PERSON] у справі, а тому позивач має право регресної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Тож суд дойшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № ЗР035344 від 02.04.2024 про сплату судового збору в сумі 3 028, 00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved