Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

У вересні 2022 року позивач ПАТ "Страхова група "ТАС" звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7436543. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] . 02 листопада 2018 року в м. Києві, на бул. Дружби Народів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого T3 Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року справа № 757/57596/18-п, а також було визнано винною у вчиненні зазначеного ДТП відповідача. Враховуючи наявність Полісу, власник пошкодженого ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про сплату страхового платежу. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено протокол огляду КТЗ та ремонтну калькуляцію № 18177_51, відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику пошкодженого ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] складає 136 224,45 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника Honda Accord д.н.з. [NUMBER] та зібраних документів складено Страховий акт № 12558/51/2019 на суму 100 000,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 2553 від 21 січня 2019 року. У зв`язку із вищевказаним, позивач ПАТ "Страхова група "ТАС" просив стягнути з [PERSON] 100 000,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та 2 481,00 грн. судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2022 року позовну заяву передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2023 року постановлено викликати сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7436543. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] . 02 листопада 2018 року в м. Києві, на бул. Дружби Народів відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого T3 Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року справа № 757/57596/18-п. Провадження по справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до довідки Управління патрульної поліції у місті Києві від 03 грудня 2018 року № 3018309495762274, транспортний засіб Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та транспортний засіб Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] , отримали механічні пошкодження. [PERSON] , власник пошкодженого транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , 19 листопада 2018 року звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено протокол огляду КТЗ від 22 листопада 2018 року та ремонтну калькуляцію № 18177_51 від 29 листопада 2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] складає 136 224,45 грн. 30 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про сплату страхового платежу. На підставі вказаної заяви власника Honda Accord д.н.з. [NUMBER] та зібраних документів складено Страховий акт № 12558/51/2019 на суму 100 000,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 2553 від 21 січня 2019 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»). Враховуючи, що вина відповідача - [PERSON] , у вчиненні ДТП встановлена, на нього покладається обов`язок відшкодування заподіяної потерпілому матеріальної шкоди. Таким чином, [PERSON] має сплатити на користь ПАТ "Страхова група "ТАС" суму в розмірі 100 00,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved