Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

09.07.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.06.2024 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю. [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 16.01.2024 відділом РАЦС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 61. В обґрунтування позову зазначив, що 16.01.2024 вони з відповідачкою уклали шлюб. Дітей у подружжя немає. З початку червня 2024 року проживають окремо. Причина розпаду сім`ї діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, і на цьому ґрунті в них часто виникали сварки. На даний момент спільного господарства не ведуть. 11.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.01.2024, про що зроблено актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.01.2024 відділом РАЦС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після реєстрації шлюбу у дружини залишилось дошлюбне прізвище. Спільних дітей подружжя немає, відомостей про вагітність дружини сторони не надали. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3.ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ураховуючи, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов, про що надала відповідну заяву, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову підлягає поверненню йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1ст. 142\~ЦПК України, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2ст. 141\~ЦПК України. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved