Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 22.09.2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними почали виникати різні непорозуміння. Вже понад 6 років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Відповідач не погоджується розірвати шлюб за спільною заявою в органах реєстрації актів цивільного стану. Позивач переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим він наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що 22.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №47, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 02.07.2024 року Ємільчинським відділом ДРАЦС у Звягельському районі Житомирської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї із сторін, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved