Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/4469080 від 10 січня 2022 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 199 999 грн., на строк до 09 січня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 276 489 грн. 37 коп. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Крім того, перше судове засідання, яке було призначене на 12.08.2024р., відповідач просила відкласти, у зв`язку з тим, що бажає укласти угоду з адвокатом, який буде представляти її інтереси. Разом з тим, жодних доказів на укладення зазначеної вище угоди, суду не надала. Тому, суд приходить до висновку, що відповідач навмисно затягує розгляд справи, шляхом направлення клопотань про відкладення розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10 січня 2022 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4469080, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 199 999 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення до 09 січня 2028 року, а також зобов`язався виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 2.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1/4469080 від 10 січня 2022 року. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). 10 червня 2024 року відповідачу направлялась вимога щодо дострокового виконання договірних зобов`язань за вих. № 10451/1891, однак така залишилась відповідачем без реагування. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 15 липня 2024 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов`язаннями, що становить 276 489 грн. 37 коп., з яких: 171 935, 01 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 63 846,10 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 40 708, 26 грн. - сума заборгованості по комісії. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 4147 гривень 35 копійки судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved