Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

В грудні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 3 2699,00 грн. Позов мотивований тим, що 24.03.2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, відповідач перебував за адресою [ADDRESS] , де йому зателефонував позивач, зі свого контактного номеру телефону з метою ремонту ноутбука марки «ASUS FX 506LU-H», чорного кольору, на що відповідач погодився. У цей час, у відповідача виник злочинний умисел, направлений на володіння чужим майном, шляхом обману, а саме ноутбуку марки «А8РІ8 РХ 51Л1-Н», чорного кольору, який належить позивачу. Так, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, 24.03.2023 року близько 19.00 год. відповідач прибув за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 15-А, 192, ввівши оману позивача та повідомивши, що ноутбук марки ««А8РІ8 РХ 51Л1-Н» буде відремонтований, взяв ноутбук на діагностику та направився за місцем свого проживання. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 26.03.2023 року, близько 0 09.36 год. відповідач прибув за адресою: м.Київ, пр-т Василя Порика, буд. 13, а саме до ломбарду ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД», де останній заклав ноутбук марки «А8РІ8 РХ 51Л1-Н», отримавши за це грошові кошти у сумі 14 000 грн. Таким чином, відповідач розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду позивачу. Внаслідок вчинення протиправних дій, відповідачем було заподіяно позивачу майнову шкоду в розмірі 32 699,00 грн., яка складається з вартості втраченого ноутбука в розмірі 31 999,00 грн. та 700 грн. грошових коштів, які було перераховано відповідачу на його карткових рахунок в якості попередньої оплати за ремонт вказаного ноутбуку. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2023 р. відповідача [PERSON] , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. Цивільний позов потерпілого позивача [PERSON] до обвинуваченого відповідача [PERSON] в кримінальному провадженні не заявлявся. Отже, вирок Подільського районного суду м. Києва чітко визначив, що відповідач [PERSON] вчинив протиправні дії щодо позивача та завдав йому майнової шкоди, встановив його вину у вчиненому. У зв`язку з заподіянням позивачу майнової шкоди, така шкода підлягає відшкодуванню на користь позивача. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. На підставі вироку Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року встановлено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] спричинено [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 26 540,06 грн. та визнано [PERSON] , [INFO] , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень 00 копійок. Цивільний позов не заявлявся. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов не заявлявся. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип обов`язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивач у силу того, що цивільний позов у рамках вказаного вище кримінального провадження не заявлявся, обґрунтовано звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями [PERSON] , і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду. Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальної шкоду в сумі 26 540,06 грн., що встановлена вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року, яка завдана внаслідок кримінального правопорушення. Крім того, щодо стягнення коштів в розмірі 700 грн., які перераховувалися на картку відповідачу, то ця обставина ні чим не підтверджена, що це картка відповідача [PERSON] , тому в цій частині слід відмовити. На підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial