Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

05.07.2024 р. [PERSON] звернулася суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач є громадянином Ліванської Республіки. За доводами позивача, сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною цього є те, що сторони не зійшлись характерами у них постійно виникали сварки через різні погляди на побутові питання, питання релігії та питання виховання дитини, її навчання та матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідач взагалі перестав турбуватися про побудову сімейних відносин між ними відсутнє почуття любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Тому позивач вирішила що шлюб необхідно розірвати. Справа передана головуючому судді 05.07.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.07.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 06.08.2024 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони на території України 28.04.2012 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 9). Також сторони мають спільну дитину, народжену на території Лванської Республіки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 11). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 р. № 2709-IV (далі Закон 2709) суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та немає підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач не просила надати строк на примирення, відповідач свою позицію щодо спору не надав. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved