Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивачказвернулася до суду із вказаною позовною заявою. Обгрунтовуючи подану заяву посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час вони проживають окремо, діти проживають з нею, вона сама утримує матеріально дітей, а відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. З урахуванням наведено просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. При розгляді справи позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак не в заявленому розмірі позивачкою та просив суд їх стягнути у розмірі встановленому законом. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю (а.с.11). Позивачка [PERSON] працює у Тиврівському обласному будинку -інтернаті для осіб з інвалідністю та похилого віку на посаді молодшої медичної сестри, розмір її середньомісячної заробітної плати становить 4 148 грн. 26 коп. (а.с.26). Відповідач [PERSON] працює у Тиврівському обласному будинку -інтернаті для осіб з інвалідністю та похилого віку на посаді молодшої медичної сестри (молодшого медичного брата), розмір його заробітної плати становить 9 153 грн. 67 коп. (а.с.12). Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд враховуючи рівний обов`язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхнього сина. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат, наявність інших осіб на утриманні. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, працює і отримує заробітну плату. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів на утримання дітей необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 24 травня 2024 року. Відповідно до пункту 1 частини першої ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, відповідно до частин першої та шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial