Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

05.06.2024 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 05.06.2024 р. та витребувано: у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відомості відносно родинних зв`язків [PERSON] , [INFO] , уродженки села Андріївка, Великоновосілківського району Донецької області, яка померла [INFO] , її чоловіка, дітей, братів, сестер, а також відомості, чи не зареєстровано їх смерть, у разі наявності; у Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області копію заповіту складеного [PERSON] 27.07.2004 року, та посвідченого секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. зареєстрований за №191, надати копію вказаної спадкової справи на офіційну електронну адресу суду; у Першої покровської державної нотаріальної контори відомості відносно того, чи заводилась спадкова справа після померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , згідно інформації зі Спадкового реєстру. Дану ухвалу виконано. Справу призначено до розгляду ухвалою суду від 13.08.2024 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане 04.02.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею - 5,440 га, в т.ч. 4,930 га кадастровий номер земельної ділянки - 1421280200:01:002:0061, 0,510 га кадастровий номер 1421280200:01:002:0225 розташовану за межами населених пунктів Андріївської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області (на теперішній час територія Великоновосілківської селищної ради). За життя спадкодавець на ім`я позивача склав заповіт посвідчений секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52. Позивач на день відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем та здійснював догляд за нею, відповідно спадщину прийняв шляхом фактичного проживання. На даний час територія Великоновосілківської територіальної громади Волноваського району Донецької області з 24.02.2022 року є територією активних бойових дій. 10.05.2024 року за заявою позивача приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Касицькою Л.М. заведено спадкову справу за №52/2024. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту та правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оригінал заповіту та державний акт на земельну ділянку втрачені. Вказані обставини змушують позивача звертатися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно. При заведені спадкової справи нотаріусом було сформовано витяг про реєстрацію договорів/заповітів та встановлено, що заповіт посвідчений 29.01.2008 року секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52, проте не зареєстровано у Спадковому реєстрі. Разом з цим, а Спадковому реєстрі міститься інформація про діючий заповіт складений 27.07.2004 року посвідчений секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. Копію державного акту надано на запит ГУ Держгеокадастр у Донецькій області. При складанні [PERSON] заповіту 29.01.2008 року, вона скасувала заповіт від 27.07.2004 року, а тому діючим є останній за яким [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно на день її смерті. Заповіт посвідчений 29.01.2008 року секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52 є чинним і дійсним, а попередній скасований шляхом складання останнього. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, а тому Відповідачем у справі вказано Великоновосілківську селищну військову адміністрацію Волноваського району Донецької області, оскільки у разі неприйняття позивачем спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , вона може бути визнана відумерлою за заявою сільської ради й передана у власність територіальної громади. Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею - 5,440 га, в т.ч. площею 4,930 га кадастровий номер земельної ділянки -1421280200:01:002:0061, площею 0,510 га кадастровий номер1421280200:01:002:0225, розташовану за межами населених пунктів Великоновосілківської територіальної громади Волноваського району, Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Процедура судового розгляду Сторони, їх представники, повідомлені в установленому порядку про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Позивач, відповідач подали до суду заяви, згідно яких просили розгляд справи провести у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач просить прийняти рішення згідно із законом (заява від 06.06.2024 р.). Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу за відсутності позивача, його представника, відповідача, згідно поданих заяв, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане 04.02.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею - 5,440 га, в т.ч. 4,930 га кадастровий номер земельної ділянки - 1421280200:01:002:0061, 0,510 га кадастровий номер 1421280200:01:002:0225 розташовану за межами населених пунктів Андріївської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області (на теперішній час територія Великоновосілківської селищної ради). За життя спадкодавець на ім`я позивача склав заповіт посвідчений секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52. Позивач на день відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Андріївського старостинського округу Андріївської селищної ради Волноваського району Донецької області № 149 від 29.05.2024 р., спадщину прийняв шляхом фактичного проживання, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 10.05.2024 року за заявою позивача приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Касицькою Л.М. заведено спадкову справу за №52/2024. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено постановою від 10.05.2024 р., у зв`язку з відсутністю оригіналу заповіту та правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оригінал заповіту та державний акт на земельну ділянку, як зазначено позивачем та не спростовано у судовому засіданні, втрачені. Згідно витягу про реєстрацію договорів/заповітів та встановлено, що заповіт посвідчений 29.01.2008 року секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52, не зареєстровано у Спадковому реєстрі. Разом з цим, а Спадковому реєстрі міститься інформація про діючий заповіт складений 27.07.2004 року посвідчений секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. На ухвалу суду Великоновосілківською селищною військовою адміністрацією надано копію заповіту від 27.07.2004 р.,згідно якого [PERSON] частину свого майна (грошовий вклад та земельні ділянки) заповідала « [PERSON] » (прізвище вказано згідно тексту, мовою оригіналу). При складанні [PERSON] заповіту 29.01.2008 року, вона скасувала заповіт від 27.07.2004 року, а тому діючим є останній за яким [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно на день її смерті. Відповідно до положень ст.. 1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не поновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не поновлюється, крім випадків, встановлених ст.ст.225, 231 ЦК. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому ЦК для посвідчення заповіту (ст.1254 ЦК). Заповіт посвідчений 29.01.2008 року секретарем Андріївської сільської ради Гайдаш Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №52 є чинним і дійсним, а попередній скасований шляхом складання останнього. Право власності спадкодавця на земельні ділянки, вказані у позові, підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 055370, проте, як зазначив позивач, даний документ втрачено. 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення РФ на територію України і Великоновосілківська державна нотаріальна контора призупинила свою роботу. За відомостями Єдиного реєстру нотаріусів, інформація в якому є відкритою, Вугледарська державна нотаріальна контора знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Територія Великоновосілківської семної територіальної громади та міста Вугледар Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області з 24.02.2022 року внесені до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, враховуючи відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 1360/29019-10-24/15.1 від 21.06.2024 4 на ухвалу суду про витребування доказів. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка загальною площею - 5,440 га, в т.ч. 4,930 га кадастровий номер земельної ділянки - 1421280200:01:002:0061, 0,510 га кадастровий номер 1421280200:01:002:0225 під іпотекою не перебуває, заборон відчуження нерухомого майна не має. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Державна реєстрація заповітів врегульована Конвенцією про запровадження системи реєстрації заповітів, що ратифікована Законом України №2490-6 від 10 липня 2010 року, постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року №491 «Про затвердження порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі», Відповідно до наказу Міністерства юстиції України реєстрація заповіту здійснюється на підставі заяви посадової особи або заповідача. Відповідно до п.2.4 Наказу юстиції України №51/5 від 17 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2000 року за №714/1935, що діяв на час відкриття спадщини, посадові особи органів місцевого самоврядування, здійснюють унесення відомостей до Спадкового реєстру шляхом подання державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України чи його регіональним філіям заяв установленого зразка. Згідно п.2.6 Наказу заяву про реєстрацію заповіту, посвідченого посадовими, службовими особами, може бути надано реєстратору безпосередньо заповідачем. Згідно п.1.1. Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року №51/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2005 року за №373/10653, це Положення розроблено з метою захисту майнових прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, створення єдиної системи обліку заповітів та установлює порядок ведення та користування Спадковим реєстром. Запроваджена Конвенцією від 16 травня 1972 року, яка ратифікована Україною 10 липня 2010 року та набрала чинності для України 31 грудня 2010 року, постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 491 та наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року № 51/5 система реєстрації заповітів у Спадковому реєстрі на дійсність оскаржуваного заповіту не впливає, оскільки як на час виникнення спірних правовідносин так і на теперішній час ст. 1257 Цивільного кодексу України не пов`язував і не пов`язує з цими обставинами визнання заповіту недійсним. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкодавець дійсно мав у власності за життя зазначену у позовній заяві земельну ділянку, але у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, відсутністю реєстрації заповіту у спадковому реєстрі, позивач на має законодавчої можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на спадкове майно та неможливість їх оформлення у встановленому законом порядку, його вимоги не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідача, який заперечень за позовом не надав, спадкоємець реалізував своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку, але це зробити фактично не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Щодо судового збору Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору тому судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved