Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання припиненим Іпотечного договору. Позовні вимоги мотивувала тим, що 20.03.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про іпотечний кредит №135, відповідно до якого Банк надав позивачці грошові кошти у сумі 29 000, 00 американських доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним договором про іпотечний кредит, 20 березня 2007р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», як Іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, було укладено Іпотечний Договір, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В., реєстровий № Д-286. 17 квітня 2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», як Іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, було укладено Додаткову угоду реєстровий № Д-341 до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. 20.03.2007р., по реєстру № Д-286. У відповідності до вищезазначеного Іпотечного договору, предметом іпотеки є однокімнатна квартира, яка належить [PERSON] , загальною площею 34,5 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м., за адресою [ADDRESS] . 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» (після перейменування АТ «Сенс Банк») - Відповідач, та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулось також і відступлення права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 135 від 20.03.2007р., що був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] . У відповідності до Постанови Івано-Франківського апеляційного суду 07.12.2022р, у справі № 344/6943/16, було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та скасовано рішення івано-Франківського міського суду від 05.10.2022р. Також даною постановою частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 135 від 20.03.2007р. в сумі 4008,87 доларів США, та судовий збір. Дане рішення набрало законної сили 07.12.2022 року, та в касаційному порядку скасована не була. Тобто, ПАТ «Альфа-Банк» використав право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а також сплати процентів, пені за порушення умов договору та комісії шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, ухваливши 07.12.2022р. у справі № 344/6943/16 постанову про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк». Отже, звернувшись у 2016 році до суду ПАТ «Альфа-Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилися. 02 січня 2023 року, [PERSON] , з метою погашення заборгованості встановленої вищезазначеною Постановою Івано-Франківського апеляційного суду, було перераховано АТ «Сенс Банк» грошові кошти в сумі 146 600,00грн., заборгованості за кредитним договором № 135 від 20.03.2007р., що на день погашення еквівалентно 4008,87 доларів США. Тобто, з вищезазначеного випливає, що заборгованість за Кредитним договором № 135 від 20.03.2007р. сплачена позивачкою у повному обсязі. Позивачка неодноразово зверталась до Відповідача з проханням видати їй Довідку про відсутність заборгованості за Кредитним договором № 135 від 20.03.2007р. та просила зняти обтяження по Іпотечному договору від 20.03.2007р. за № Д-286 (Додатковій угоді № Д-341 від 17.04.2007р.), а саме: вчинити дії по зняттю заборони з квартири [ADDRESS] , у зв`язку з погашенням зобов`язань по кредитному договору №135 від 20.03.2007 року. Проте відповідач дану вимогу виконувати відмовляється. Просила визнати припиненим Іпотечний договір, що укладений 20.03.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк»), як Іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, та який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В., реєстровий №Д-286, з врахуванням змін внесених на підставі Додаткової угоди №Д-341 від 17.04.2007 року. 30.08.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що зі змісту Кредитного договору вбачається, що основне зобов?язання що забезпечене іпотекою включає в себе: - кредит (тіло кредиту) 2900,00 дол. США зі строком погашення до 19.03.2027 року; - проценти за користування кредитом 12% річних; проценти за неправомірне користування кредитом в розмірі 20% річних; - інфляційні; - неустойка (штрафи, пені); Відповідно до постанови від 07 грудня 2022 року Івано-Франківським апеляційним судом стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 135 від 20.03.2007 року, яка станом на 14.04.2016 року становить 4008,87 доларів США, з яких: 3838,85 доларів США заборгованість за кредитом, 170,02 доларів США заборгованість за відсотками. Таким чином, після набрання законної сили рішенням суду, кредитор не втратив право нараховувати відсотки визначені умовами договору, адже Кредитним договором передбачено окремо відсотки за користування кредитом протягом погодженого сторонами строку та окремо понад встановлені договором строки кредитування. Тобто після 14.04.2016 року Кредитор вправі був нараховувати відсотки на рівні 20 % річних на всю суму простроченого кредиту, а також інфляційні та неустойку, що передбачено умовами основного зобов`язання, а тому виконання рішення суду не свідчить про повне та належне виконання основного зобов`язання. Зважаючи на викладене, після виконання рішення суду від 07 грудня 2022 року заборгованість за кредитним договором 02.01.2023 року становить - 5 192,61 дол. США, та складається з: Сума заборгованості за ставкою 20 % на кредитну заборгованість по тілу кредита 5 158,34 дол. США Сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість по відсотках 34,28 дол. США. На даний час на розгляді Івано-Франківського міського суду перебуває справа №344/4936/23 за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] , про стягнення вказаної заборгованості. Також згідно п. 6.4 Кредитного договору, за невиконання прийнятих на себе зобов`язань, передбачених п.л. 5.2.2., 5.2.4-5.2.6. Кредитного договору позичальник сплачує штраф у розмірі 15 % річних від суми кредиту за кожний випадок невиконання. Так позичальник порушив вимоги п. 5.2.2 Кредитного договору, а саме не уклав договір страхування предмету іпотеки починаючи з 2015 року, та в подальшому щорічно. Тобто вже більш як 8 років, позичальник щоквартально порушує вимоги п. 5.2.2 Кредитного договору в результаті чого зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі: 29000,00*0,15 *8=34800,00 дол. ША. За порушення вимог п. 5.2.4. Кредитного договору, а саме порушення графіку погашення кредиту, несвоєчасна сплата процентів, позичальник зобовязаний щоквартально надавати Кредитору документи щодо розміру власного доходу. За 8 років (32 квартали) сума штрафу вчетверо більша від попередньої та складає 139200,00 дол. США. З наведеного вбачається, що умовами Кредитного договору передбачено сплата відсотків окремо за правомірне користування кредитними коштами, та окремо за неправомірне понад встановлені договором строки користування кредитними коштами в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, та неустойки, вимоги за якими забезпечені іпотекою що передбачено як ст. 7 Закону України про Іпотеку, так і умовами Іпотечного договору. Тому якщо рішенням суду від 07 грудня 2022 року стягнуто заборгованість за кредитним договором достроково, то наслідком цього є не припинення права нараховувати відсотки, а є право нараховувати відсотки за неправомірне користування кредитом в іншому (збільшеному) розмірі, адже після отримання вимоги про дострокове погашення заборгованості або винесення рішення суту про стягнення такої заборгованості достроково, вся заборгованість за кредитним договором стає простроченою. Зважаючи на наявність заборгованості за Кредитним договором, позовна вимога про визнання Іпотечного договору припиненим є необґрунтованою та безпідставною. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.22-28). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2023 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 344/4936/23, провадження 2/344/1710/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за ст.625 ЦК України (а.с.60). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року поновлено провадження і справі (а.с.89) Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві на позов та письмових поясненнях. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 березня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інветиційний банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 135, відповідно до умов якого банк надав позичальнику 29 000,00 доларів США (а.с.29-47). 17 квітня 2007 року між АТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», як Іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, було укладено Додаткову угоду до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. 20.03.2007р., по реєстру № Д-286. У відповідності до вищезазначеного Іпотечного договору, предметом іпотеки є однокімнатна квартира, яка належить [PERSON] , загальною площею 34,5 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м., за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 05 жовтня 2022 року. Ухвалено нове рішення, яким позов АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] задоволено частково. З відповідачки на користь АТ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 4 008.87 доларів США, з яких 3 838,85 доларів США заборгованість за кредитом, 170,02 доларів США заборгованість за відсотками (а.с.8-11). 02 січня 2023 року [PERSON] внесла всю суму заборгованості, визначену судовим рішенням (а.с.12). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за ст.625 ЦК України та кредитного договору від 20.03.2007р. у розмірі 5192.61 доларів США та судовий збір відмовлено (а.с.70-74). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.04.2024 року рішення Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 1468,75 доларів США нарахованих відсотків в порядку статті 625 ЦКУкраїни на заборгованість по тілу кредиту та 9,73 доларів США нарахованих на заборгованість по відсотках. В решті вимог позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» понесені судові витрати в сумі 2025,84 грн. (а.с.75-88). Як вбачається з постанов приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП №75432340 від 23.07.2024 року та від 04.07.2024 року виконавчий документ про стягнення з [PERSON] користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 1468,75 доларів США нарахованих відсотків в порядку статті 625 ЦК України на заборгованість по тілу кредиту та 9,73 доларів США нарахованих на заборгованість по відсотках та виконавчий документ про стягнення з [PERSON] користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» понесені судові витрати в сумі 2025,84 грн. виконано в повному обсязі (а.с.94, 96, 97, 98). Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другоїстатті 16 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тлумачення цих норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою та другою статті 598 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У частині першій статті 599 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина першастатті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)». У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 570/1657/18 (провадження № 61-7781св21) міститься висновок, що «у справі, яка переглядається, суди встановили, що особа виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, що відповідно до вимог закону є підставою для припинення іпотеки та обґрунтовано задовольнили позовні вимоги». За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що припинення права іпотеки відбувається в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб. Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Як безспірно встановлено судом, основне зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з повернення кредитних коштів виконане в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №1525175958 від 02.01.2023 року (а.с.12). Крім того, постановою про закінчення виконавчого провадження (ВП [NUMBER]) від 23.07.2024 року встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення від 10 жовтня 2023 року в частині нарахованих відсотків в порядку ст.625 ЦК України. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено виконання зобов`язання за кредитним договором, таким чином, зобов`язання за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими,а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. АТ «Сенс Банк», у свою чергу, не довели шляхом подання відповідних доказів свої заперечення щодо наявності невиконаних зобов`язань за цим договором. Отже, наявні правові підстави для визнання Іпотечного договору припиненим. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог, передбаченихст. 141 ЦПК Українисуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь користь судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved