Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Менська державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Костючки Корюківського району Чернігівської області, проживає і є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 05.12.1997 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про моє народження серії [NUMBER] від 02.12.1958 року. Батьки побудували будинок та проживали в ньому за адресою: [ADDRESS] . Батько помер раніше. Мати позивача померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області 05.04.2012. На майно померлої матері, яке складається з вищезгаданого житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та іншого майна відкрилася спадщина. Заповіту мати не залишила. Як син померлої, позивач є спадкоємцем першої черги. В передбачені законом строки він звернувся із заявою про прийняття спадщини до Менської державної нотаріальної контори, тому є таким, що прийняв спадщину. Крім нього, у покійної матері інших спадкоємців немає. На даний час він вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Для вирішення цього питання, позивач звернувся до Менської державної нотаріальної контори, але нотаріус направила його до суду для вирішення даного питання, бо у нього відсутній документ про право власності на житловий будинок та надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Позивач, як син, являюся спадкоємцем своєї покійної матері. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1261 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі пре обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припини внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спала відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У зв`язку зі смертю матері він не має можливості провести державну реєстрацію права власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями і отримати правовстановлюючий документ. Менська державна нотаріальна контора також не видала йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому позивач звернувся до суду з даним позовом для визнання його власником спадкового майна побудованого батьками житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Те, що саме позивач є спадкоємцем і власником спадкового житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , підтверджується документально: довідкою КРКП «Рампа» БТІ про відсутність права власності на спірний житловий будинок, про його вартість та стан; свідоцтвом про смерть батька; свідоцтвом про смерть матері; довідкою Корюківської міської ради про проживання; технічним паспортом на житловий будинок та іншими документами. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ спадковий житловий будинок закінчений будівництвом на 100%, отримав 50% зносу, має загальну площу 38,4 м.кв., житлову 14,1 м.кв., є господарські будівлі: погреб В-1 цегляний, загальна інвентарна вартість майна становить 81196 грн. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Так як позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 15.01.2019 року, судові витрати віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved