Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

06.09.2024 року генеральний директор комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради Людмила Дишлюк звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного стаціонару в примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] поступила за направленням лікаря амбулаторії у супроводі сина та чоловіка в комунальне підприємство «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР, у зв`язку з неадекватною поведінкою. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР від 06.09.2024 р. є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри чинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Зі слів сина змінилася в поведінці після того, як перехворіла на ковід - почала виказувати маячні ідеї переслідування: говорила, що хтось слідкує за нею, стала підозрювати, що чоловік та син хочуть "зжити її з світу", стала дратівлива, агресивна. Через це пішла з дому, стала знімати кімнату в гуртожитку. Нещодавно в магазині накупила продуктів на велику суму грошей та залишила їх в пакетах посерд вулиці . Свою поведінку ніяк не пояснила. Перебуваючи в дома в гуртожитку, говорить сама до себе, чим лякає сусідів. Критика до власного стану різко знижена. Згоду на госпіталізацію та лікування підписувати відмовилася, обгрунтовуючи тим, "я здорова" [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Враховуючи це, а також те, що її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, виникла необхідність примусової госпіталізації в заклад з надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі, просить суд її задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР. В судовому засіданні лікар-психіатр пояснила, що хвора поступила до комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, оглянута лікарями та встановлено, що вона страждає на психічний розлад, через який потребує стаціонарного лікування та госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Також зазначила, що при поступанні до психіатричного закладу [PERSON] вела себе агресивно. Прокурор вважає, що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підлягає задоволенню, так як для цього наявні всі підстави. В судовому засіданні [PERSON] заперечила проти задоволення заяви та госпіталізацію її до психіатричного закладу. Зазначила, що вона здорова. Адвокат Берднік В.Д. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відсутні підстави для примусової госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, заінтересованої особи, та особи щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, її адвоката, з урахуванням думки прокурора, вважає, що заява про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку підлягає задоволенню, оскільки для цього наявні всі підстави. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» від 06.09.2024 року є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри, що являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. У зв`язку із тим, що її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В матеріалах справи наявна копія заяви сина [PERSON] адресована генеральному директору КП «РОЦПЗН», в якій він просить пролікувати його маму. В статтях 339 та 340 ЦПК України\~закріплено, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно з ч.ч.1,2ст.342 ЦПК Українизалежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно доч.3\~ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбаченихстаттею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. В\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). Разом з цим матеріали даної справи містять належні, допустимі докази, які свідчать про наявність підстав для необхідності надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку, що встановлені законом (ст. 340 ЦПК України), тобто, наявні ознаки того, що психічні розлади в останньої досягли такого рівня, які виправдовують примусову госпіталізацію її до психіатричного відділення. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, зважаючи необхідність надання [PERSON] психіатричної допомоги, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved