Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису та просить суд продовжити обмежувальний припис, встановлений рішенням суду від 05 грудня 2023 року про заборону [PERSON] перебувати у місці її проживання, наближатись на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця її проживання (перебування) та роботи; заборони вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб та заборони [PERSON] особисто чи через третіх осіб переслідувати її та у будь який спосіб спілкуватися з нею особисто чи через третіх осіб, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що з 31 травня 2023 року вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та мешкали у належній їй квартирі по [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію та фіксувала ці події. Постійні побиття її з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин, вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та видачу обмежувального припису. Рішенням суду від 05 грудня 2024 року її заяву задоволено, видано обмежувальний приси терміном на 6 місяців, однак [PERSON] усе одно її переслідує, ходить за нею на роботу та у місця, які вона відвідує, погрожує фізичною розправою, що підтверджується тимчасовим приписом патрульної поліції від 03.08.2024 та скріпами з їх переписки, я ких кривдник постійно пише їй повідомлення з погрозами. Тому оскільки дії [PERSON] підпадають під ознаки психологічного та фізичного домашнього насилля відносно неї, просить продовжити обмежувальний припис. Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України шляхом направлення смс-повідомлення, ураховуючи строки розгляду справи. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає. Заінтересована особа [PERSON] причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак згідно частини 1 статті 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про продовження обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] перебуває з 31 травня 2023 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, який відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону\~полягає у встановленні в судовому порядку заходів тимчасового обмеження прав чи покладання обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом може бути визначено один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 року у справі №754/11171/19. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Згідно зі ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути\~продовжений судом\~на строк\~не більше\~шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду, згідно з частиною другою статті 350-6 ЦПК України. За правилами доказування, визначеними статтями12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] посилається на продовження вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо неї за місцем її проживання та реєстрації, що підтвердила наданими до суду письмовими доказами. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року терміном на 6 місяців заборонено [PERSON] перебувати у місці проживання [PERSON] ; наближатись на відстань ближче 100 (ста) метрів до місць її проживання (перебування) та роботи; вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб; та особисто чи через третіх осіб переслідувати її та у будь який спосіб спілкуватися з нею особисто чи через третіх осіб, якщо вона за власним бажанням перебуваю у місці, невідомому кривднику. При цьому обмежувальний припис було видано судом з урахуванням можливих ризиків та спрямований на запобігання вчинення домашнього насильства у майбутньому. Однак в подальшому [PERSON] , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, покладеного на нього рішенням суду від 05 грудня 2023 року, переслідував заявницю, ситуація з кривдником залишається незмінною, що підтверджується терміновим заборонним приписом серії АА № 390235 стосовно кривдника [PERSON] . винесеним 03 серпня 2024 року інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у зв`язку із скоєнням відносно мене домашнього насильства, відповідно до якого «03 серпня 2024 року о 17-00 годині про [ADDRESS] [PERSON] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] психологічне насильство: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим викликав у потерпілої побоювання за свою безпеку, внаслідок чого вчинив домашнє насильство». Термін дії термінового заборонного припису 10 діб, з 03.08.2024 по 13.08.2024. Крім того, заявником надано до суду скріни переписки з кривдником, з яких убачається психологічний тиск та негативний характер спілкування [PERSON] із заявницею. Тому оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення таких дій [PERSON] відносно [PERSON] та настання відповідних наслідків їх вчинення, суд приймає до уваги наявність високого рівня небезпеки продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, оскільки остання, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Тому суд погоджується щодо доведеності підстав для продовження дії застосування тимчасових обмежувальних заходів щодо кривдника, враховуючи наявність триваючого конфлікту між подружжям, доведення фактів вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами. Установивши, що [PERSON] чинить психологічне насильство відносно [PERSON] суд вважає необхідним продовжити обмежувальний припис терміном на 6 місяців щодо зобов`язання [PERSON] усунути такі перешкоди, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки домашнього насильства. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про продовження обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved