Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позов до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Богданівської сільської ради, про зобов`язання відкрити рахунок малолітній дитині та внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позові вимоги обґрунтовує тим, що він є батьком малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідач. Судовим наказом від 12.04.2019 у справі 185/1879/19 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2019 до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 2022 року його заробіток значно збільшився, у тому числі, як військовослужбовця за рахунок додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», а відтак він почав сплачувати аліменти на утримання сина в розмірах, які в декілька разів перевищують прожитковий мінімум для дитини його віку. В кінці року він дізнався, що відповідач значну частину аліментів витрачає не на утримання сина, а на особисті потреби. Нецільове використання аліментів відповідачем підтверджується висновком Служби у справах дітей Богданівської сільської ради від 05.12.2023, відповідно до якого служба здійснила інспекційне відвідування за місцем проживання дитини та зазначила, що одержувач аліментів не забезпечує потреби дитини, відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, документального підтвердження цільового використання коштів (документи, чеки) відповідач не надала, дитина потребує нового телефону, комп`ютеру для онлайн навчання, сучасних предметів одягу та взуття, велосипеда. Вважає, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання сина, більше ніж є достатнім для матеріального забезпечення дитини, але нецільове використання коштів відповідачем на особисті потреби призводить до особистого збагачення відповідача. Тому просить зобов`язати відповідача відкрити особистий рахунок сину, частину аліментів в розмірі 2 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, в місяць стягувати на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина, а іншу частину аліментів вносити на особистий рахунок неповнолітньої сина. Ухвалою суду від 20.02.2024 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. 29.04.2024 представник відповідача адвокат Бакумов О.С. подав письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що позивач дійсно сплачує аліменти на утримання сина на користь відповідача. Відповідач проживає разом з сином та матір`ю, яка потребує догляду за станом здоров`я. З липня 2022 року по липень 2023 року відповідач отримала аліментів на утримання сина в розмірі 18 000 грн за рік, з простроченням сплати, не кожен місяць. За рік заборгованість зі сплати аліментів становила 232 091,97 грн. З 01.07.2023 відповідач почала отримувати аліменти з урахування заборгованості (25%+25%). З початку липня 2023 року з моменту отримання значної суми аліментів відповідач спочатку не знала що з ними робити та просто не витрачала їх. Потім почала робити ремонт в дитячій кімнаті, придбала нові меблі для дитини, постіль, сучасну одежу та взуття по сезонам, планшет, харчування. Стала витрачати кошти на утримання сина та забезпечувати його всім необхідним для його розвитку та життя. Станом на 31.03.2024 заборгованість з аліментів складає 147 403,21 грн. Просить відмовити в задоволенні позову, справу розглядати без участі відповідача. До зазначеного письмового пояснення додані копії письмових доказів не завірені належним чином та подані з порушенням ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Відповідно до якої копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Також представником відповідача адвокатом Бакумовим О.С., який підписав пояснення, не надано належних його повноважень як представника відповідно до ст. 62 ЦПК України, а саме довіреності, ордеру, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". З підстав зазначених вище порушень норм ЦПК України суд не бере до уваги письмові пояснення від 29.04.2024, надані представником без належних повноважень, та додані з порушенням ч. 9 ст. 83 ЦПК України докази. 22.05.2024 позивачем подані письмові пояснення відповідно до яких він наполягає на задоволенні позову так як відповідач стала витрачати кошти на потреби дитини лише після звернення ним до органу опіки з питання контролю за цільовим використанням аліментів. Проте відповідач не всі аліменти витрачає на потреби дитини, частину витрачає на власні потреби. Відповідач зазначає, що доглядає хвору матір, проте її мати має ще трьох дітей які проживають в с. Богуслав та також зобов`язані виконувати обов`язку по догляду за матір`ю. Аліменти є власністю дитини та мають витрачатися виключно в його інтересах. 23.08.2024 позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги в частині зобов`язання відкриття рахунку дитині просив залишити без розгляду, так як надав рахунок в АТ КБ «Приватбанк», який сам відкрив на ім`я сина, та на який просить зараховувати частину аліментів. Іншу частину позовних вимог просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, відзив не подала, причини неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з матір`ю [PERSON] , яка є відповідачем у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.07.2013 та висновком служби у справах дітей від 05.12.2023. Судовим наказом від 12.04.2019 у справі 185/1879/19 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2019 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 185/1879/19 станом на 31.12.2023 розмір заборгованості з аліментів складає 163 108,91 грн, з 01.07.2023 аліменти сплачуються щомісяця в розмірах від 37 616,66 грн до 55 522,36 грн. Встановлено, що позивач з лютого 2022 року є військо службовцем ВЧ [NUMBER] , отримує заробітну плату, за якої відраховуються аліменти, відповідно до довідки про доходи від 20.10.2023. Також встановлено, що Служба у справах дітей Богданівської сільської ради 05.12.2023 здійснила інспекційне відвідування за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , щодо цільового витрачання відповідачкою аліментів на дитину та надала висновок від 05.12.2013 про те, що одержувач аліментів не забезпечує базові потреби дитини, відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, не забезпечені гаджети для навчання, в кімнаті відсутнє сучасне обладнання ля комфортного проживання дитини, документального підтвердження цільового використання коштів (документи, чеки) відповідач не надала, дитина потребує нового телефону, комп`ютеру для онлайн навчання, сучасних предметів одягу та взуття, велосипеду. Позивач під час слухання справи відкрив особистий рахунок малолітньому сину [PERSON] у відділенні АТ КБ «Приват Банк» (Рахунок [NUMBER],IBAN [NUMBER] , куди просить переводити залишкову частину аліментів, після стягнення з його заробітної плати частини аліментів в розмірі 2 прожиткових мінімумів, визначених законом для дитини відповідного віку, в місяць на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина, так як з урахуванням рівня його заробітку такий розмір буде достатнім для матеріального забезпечення належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, а інша частина буде накопичуватись на особистому рахунку дитини, яку він зможе використати на навчання, придбання житла та інші власні потреби. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч. 1 ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Ст. 17 СК України визначено, що орган опіки та піклування надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов`язків в обсязі та в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю ( договором ) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку ( п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України ). Аналіз п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України дає підстави для висновку, що критерії правомірності примусу учасника сімейних відносин до певних дій ( бездіяльності ) пов`язуються з тим, що відповідні дії ( бездіяльність ) мають бути обов`язковими для такого суб`єкту. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений «Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 ( «Порядок…» ), відповідно до п. 8, 10, якого у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому, береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку ( на кожну дитину ), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації, тощо. За змістом п. 14 «Порядку…» чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також, виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналогічні висновки зроблено у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 711/11054/17 ( провадження № 61-42009св18 ). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912 ) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ( ч. 3 ст. 51 Конституції України ). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За приписами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. Положеннями ст. 186 СК України встановлено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів ( крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів ) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина ( другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо ). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому, платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини. Нецільове використання одержувачем аліментів може мати наслідком зміни їх одержувача або зменшення розміру. Факт нецільового використання одержувачем аліментів встановлено під час розгляду даної справи належними та допустимими доказами. Тому, заявлений позов є не тільки обґрунтованим, а й доцільним, заявленим саме в інтересах неповнолітньої дитини.

Outcome: partial