Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в 3 місяці. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спадкового майна частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Іншим співвласником вказаної квартири з часткою у праві спільної часткової власності була баба позивача [PERSON] яка померла [INFO] . Позивач вказує, що оскільки він проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою [ADDRESS] , то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. Спадкові права на 48/200 у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] позивач оформив 01.03.2016 р. Разом з тим, позивач вказує, що при зверненні 04.10.2023 року до приватного нотаріуса Ємельянової Н. В. , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку після смерті батька передбаченого для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 1270 ЦК України , для прийняття спадщини у шестимісячний строк позивач мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але оскільки, в актовому записі від 22 жовтня 2020 року № 3341 та свідоцтві про смерть [PERSON] було допущено помилку, а саме: вказано помилково прізвище померлого « [PERSON] », крім того не було вказано громадянство та місце народження померлого, він таку заяву не подав. За заявою представника позивача - [PERSON] 06.05.2022 року було внесено зміни до вказаного актового запису а саме: прізвище померлого з невірного « [PERSON] » змінено на правильне « [PERSON] » та вказані громадянство України померлого та місце народження. З початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну позивач перебуває на військовій службі в ЗСУ з 14.03.2022 р. по теперішній час. За вказаних обставин, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому просить визначити йому додатковий строку у три місяці для прийняття спадщини після смерті батька. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. Ухвалою судді від 30.10.2023 року дану позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали. 07.11.2023 року від представника позивача - адвоката Чуприни І.О. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 09.11.2023 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.01.2024 року оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні; в порядку ст. 12 ЦПК України, запропоновано [PERSON] до наступного підготовчого судового засідання уточнити вимоги до відповідача та надати докази у підтвердження позовних вимог. 29.01.2024 року від представника позивача адвоката Чуприни І.О. надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів, які свідчать про можливість оформлення спадкових прав позивачем після смерті батька [PERSON] після поновлення строку на прийняття спадщини, пропущеного з поважних причин на підставі дубліката свідоцтва про право на житло. Ухвалою суду від 04.04.2024 року витребувано у\~приватного нотаріуса\~Миколаївського міського\~нотаріального округу\~Ємельянової Наталі\~Валеріївни копію\~спадкової справи,\~заведеної до\~майна померлого\~ [INFO] [PERSON] , підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті 25.04.2024 року від приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. надійшов лист від 16.04.2024 року №116/01-16, в якому вказано, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , нею не заводилася Представник позивача адвокат Чуприна І.О. надав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Миколаївської міської ради. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . частка у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , належала [PERSON] , яка померла [INFO] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2023 року, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2467, спадкоємцем частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлої [INFO] є її онук [PERSON] 06.05.2022 року за заявою [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах позивача, внесено зміни до актового запису від 22.10.2020 року №3341 про смерть [PERSON] , а саме: прізвище померлого з невірного « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». 04.08.2023 року позивач через свого представника - [PERSON] (дружина позивача) звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського МНО Ємельянової Н.В щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку після смерті батька, передбаченого для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. 04.10.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського МНО Ємельяновою Н.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , що залишилася після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Згідно довідки №1097/1 від 02.06.2023 року, виданої командиром в/ч [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі у частині [NUMBER] з 14.03.2022 року, що також підтверджується посвідченням офіцера серії [NUMBER] . За приписами ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" Указом Президента\~України №\~64/2022\~від 24.02.2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжено до теперешнього часу. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст.\~1272\~ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст.\~1272\~ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18, провадження № 61-14756св23. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved