Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

В грудні 2023 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 21.01.2021 між товариством та відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» укладено кредитний договір № 153043-КС-002, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 74000 грн. Також, 29.04.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 153043-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 41 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 6 150,00 грн. 18.09.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 153043-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 61 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 9 150,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти на сплатити проценти за користування кредитним коштами. Товариство свої зобов`язання за договором виконало, та надало відповідачу кредитні кошти, разом з тим відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, частково сплатила кошти на загальну суму 266 948,65 грн., внаслідок чого виникла заборгованість станом на 02.11.2023 року за Договором № 153043-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 130 352,13 грн, що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту 72 257,73 грн.; -суми прострочених платежів по процентах 58 094,40 грн.; яку товариство просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2147,20грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялась про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на позов, де зазначила, що договір про надання позики від 21.01.2021 № 153043-КС-002 не містить ознак кредитного договору, позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, заявлені суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Також зазначила, що розмір відсотків значно перевищує розмір заборгованості по кредиту, позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому номер і вимоги діючого законодавства спонукає позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які [PERSON] не могла оцінити належно, а тому вимоги щодо стягнення процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань задоволенню не підлягають, також зазначила, що позивач не направляв відповідачу досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості, відсутні докази що підтверджують факт звернення до позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом, просить в позові відмовити, провадження у справі закрити. 14.03.2024 позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що ТОВ «Бізнес позика» отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, витяг з ЄДР юридичних осіб та громадських формувань, копію розпорядження Нацкомфінпослуг № 1593 від 11.05.2017 про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (в електронній формі), договір укладено в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачка часткового виконувала свої зобов`язання за договором, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача з договором про надання кредиту. Заперечуючи розрахунок заборгованості, відповідач могла надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, позовна заява подана після спливу строку кредитного договору, відповідно повідомлення-вимога про повне дострокове повернення кредиту не була необхідною, заходи досудового врегулювання у даній справі не є обов`язковими. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 21.01.2021 ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] уклали відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір про надання кредиту № 153043-КС-002, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит в сумі 74000 грн., на строк 24 тижні, зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою 0,71784460% в день, комісії з надання кредиту в розмірі 3700грн. Пунктом 1 договору передбачено термін дії договору до 08.07.2021. 29.04.2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 153043-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 41 000,00 грн., після надання якого загальна сума отриманого кредиту становить 83992,06 грн. Пунктами 3,4 додаткової угоди № 1 передбачено, що термін дії договору продовжено на 98 днів, до 14.10.2021. Пунктом 6 додаткової угоди № 1 передбачено стягнення комісії пов`язаної з наданням додаткового кредиту в розмірі 6 150,00 грн. 18.09.2021 року ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 2 до Договору № 153043-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 61 000,00 грн., після надання якого загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту становить 83858,22 грн. Пунктами 3,4 додаткової угоди № 2 передбачено, що термін дії договору продовжено на 142 дні, до 05.03.2022. Пунктом 6 додаткової угоди № 2 передбачено стягнення комісії пов`язаної з зміною умов договору в розмірі 9 150,00 грн. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором виконало, та надало відповідачу кредитні кошти, разом з тим відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, частково сплатила кошти на загальну суму 266 948,65 грн., внаслідок чого виникла заборгованість станом на 02.11.2023 року за Договором № 153043-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 130 352,13 грн., що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту 72 257,73 грн.; -суми прострочених платежів по процентах 58 094,40 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 0,71784460% за кожен день користування кредитом та реальна річна ставка у розмірі 285,43246740 %. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 58094,40 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Графіком платежів визначено платежі за додаткові та супутні послуги товариства, у тому числі комісії за надання кредиту в сумі 3700 грн. (п. 1 договору № 153043-КС-002 від 21.01.2021) Зі змісту п. 6 додаткової угоди №1 від 29.04.2021 до договору про надання кредиту № 153043-КС-002 від 21.01.2021 передбачено сплату комісії за надання додаткового кредиту в розмірі 6150грн. Зі змісту п. 6 додаткової угоди №2 від 18.09.2021 до договору про надання кредиту № 153043-КС-002 від 21.01.2021 передбачено сплату комісії за зміну мов договору в розмірі 9 150грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови договору про надання кредиту № 153043-КС-002 від 21.01.2021, щодо сплати комісії в розмірі 3700 грн. за надання кредиту, умови додаткової угоди № 1 від 29.04.2021 щодо сплати комісії в розмірі 6150 грн. за надання додаткового кредиту, додаткової угоди № 2 від 18.09.2021 щодо сплати комісії в розмірі 9150 грн. за зміну умов договору є нікчемними. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Такий висновок сформульовано Верховний Судом в постанові від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц. Судом встановлено, що відповідачем сплачено на погашення комісії за кредитним договором 19000грн. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Враховуючи вищевикладене, кошти сплачені відповідачем в сумі 19000грн. підлягають зарахуванню на погашення суми кредиту, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 53 257 грн. 73 коп. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 153043-КС-002 від 21.01.2021 в сумі 111 352 грн. 13 коп., в т.ч. 53 257 грн. 73 коп. заборгованості по тілу кредиту, 58 094 грн. 40 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1834 грн. 23 коп. (2147,20х111352,13:130352,13).

Outcome: partial