Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Державне комунальне підприємство (далі ДКП) «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення по [ADDRESS] , яке облаштоване системою опалення та є невід`ємною частиною загально будинкової системи централізованого опалення житлового будинку, а тому є споживачем послуг по теплопостачанню, що надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене приміщення. Однак, відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконувала. За період з 01.07.2022 року по 30.09.2023 року виникла заборгованість по теплопостачанню перед ДКП «Луцьктепло» в розмірі 23847 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 23847 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання також подала заяву про слухання справи у її відсутності та відсутності відповідача, позов визнала, просила вирішити питання судових витрат на підставі ст. 142 ЦПК України. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.05.2020 року №210266523, нежитлове приміщення загальною площею 59,5 м.кв., що за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 37-40). З матеріалів справи встановлено також, що вказане нежитлове приміщення перебувало у власності чоловіка відповідача [PERSON] до 03.04.2018 року. Відповідно до договору дарування від 03.04.2018 року [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] нежитлове приміщення, що за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41-42). Послуги з теплопостачання нежитлового приміщення надаються ДКП «Луцьктепло», про що свідчить договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 17.03.2021 року, що був направлений [PERSON] для погодження та підписання (а.с. 5-6). Згідно з ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Відповідно до\~положень ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання»,\~теплотранспортуюча організація\~не має\~права відмовити\~споживачу теплової\~енергії у\~забезпеченні його\~тепловою енергією\~за наявності\~технічних можливостей\~на приєднання\~споживача до\~теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. В силу ст.\~322\~ЦК України обов`язок утримувати майно покладено на власника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відтак, набуваючи у власність нежитлове приміщення загальною площею 59,5 м.кв., що за адресою: [ADDRESS] з централізованою системою опалення відповідач була обізнана з рівнем благоустрою вказаного приміщення, а також передбачала необхідність виконання зобов`язань по оплаті послуг з централізованого теплопостачання. З письмового розрахунку нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання по особовому рахунку вбачається, що виникла заборгованість по оплаті отриманих послуг за період з 01.07.2022 року по 30.09.2023 року в сумі 23847 грн. (а.с. 10-25). З матеріалів справи встановлено, що 01.09.2023 року на адресу відповідача підприємством рекомендованим повідомленням скеровано вимогу про сплату боргу №4105/14, однак вимога позивача залишилася без задоволення. Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ДКП «Луцьктепло», є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 23847 грн. Крім того, у поданій заяві до суду, представник відповідача визнала вказаний розмір заборгованості по теплопостачанню. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач визнала позовні вимоги позивача повністю та у зв`язку з тим, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1514 грн. на користь позивача та повернути йому з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1514 грн., згідно платіжної інструкції № 395 від 13.03.2024 року.

Outcome: approved