Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом у якому зазначила, що 20.10.2007 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено з 2023 року, спільне господарство не ведеться. На даний час відповідач допомоги в утриманні дитини не надає. Позивачка просила розірвати шлюб із відповідачем, після розірвання шлюбу залишити її дівоче прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частка заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі. У позовній заяві [PERSON] просив розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача адвокат Кузнецова А.С. подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, але вимоги про стягнення аліментів визнає частково і погоджує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Просила врахувати, що позивачка з дитиною мешкають разом у квартирі, що належить [PERSON] , який проживає окремо та несе додаткові витрати на житло. Окрім того, відповідач несе витрати на лікування. 02.09.2024 представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її та відповідача відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис №165, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] . У [PERSON] та [PERSON] від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються з листопада 2023 р., спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. За таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір про поділ спільного майна відсутній. Що стосується стягнення аліментів, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку із наступним. За вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно наданих копій медичних витягів, станом на травень та червень 2023 року [PERSON] страждав на арахноїдальну кісту у лівій скроневій області та рекомендовано її хірургічне видалення з наступним лікуванням. Також, йому діагностовано дісметаболічну кардіопатію, посттравматичну енцефалопатію з вегетативною дисфункцією, з лікворно-венозною дисциркуляцією. Сторонами не подано відомостей щодо роботи та заробітку [PERSON] , тому, відповідно відсутні докази, що рівень його доходів дозволяє сплачувати аліменти у розмірі частини заробітку щомісячно. Суд констатує, що представником відповідача не надано відомостей про захворювання і стан здоров`я відповідача станом на літо 2024 року. За цих обставин, суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 29 липня 2024 року, і до повноліття дитини. На вимогу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачці з державного бюджету половину від сплаченого нею судового збору 1211,20 грн - тобто 605,60 грн та стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Ставка судового збору у справах про стягнення аліментів станом на 2024 рік дорівнює 1211,20 грн. За цих обставин, за вимогою про стягнення аліментів з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до розміру задоволених вимог (які були задоволені на 50%) у розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial