Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 в розмірі 37480,75 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за допомогою мережі перейшов на офіційний сайт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", де, ознайомившись із Правилами надання грошових коштів у позику, заявив про бажання отримати кошти, про що подав відповідну заяву зі своїми персональними даними. Перед тим як погоджувати заявку на кредитування ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було перевірено особисті дані відповідача та належність йому вказаної ним платіжної картки для перерахування коштів. Після цього відповідач 19.11.2020 підписав кредитний договір № 202787568 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV29P4V. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 26250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. На підставі укладеного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 19.11.2020 перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 26250,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] , підтвердженням чого є відповідні платіжні доручення. Згідно з п. 1.4 кредитного договору № 202787568 від 19.11.2020, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 118,95 відсотків річних, що становить 0,33 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка), якщо кожен з чергових платежів здійснено не пізніше строку, вказаного у графіку платежів. На умовах, викладених у п. 1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 237,90 відсотків річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми (базова процентна ставка), якщо має місце прострочення повернення будь-якого з платежів. Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Ще 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01. Додатковими угодами строк дії вказаного договору факторингу неодноразово продовжувався. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35466,92 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжувався рядом додаткових угод. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 37480,75 грн. 14 червня 2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали договір факторингу № 14/06/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 14/06/24 від 14.06.2024, від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 37480,75 грн. При цьому ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 37480,75 грн, яка складається з: 23831,94 грн - заборгованість по кредиту; 13648,81 грн - заборгованість по несплачених відсотках, що підтверджується випискою з особового рахунку. Вищевказане доводить факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого він узяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які не виконав у повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 37480,75 грн. Представник позивача безпосередньо в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач був повідомлений про відкриття провадження та розгляд справи у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторні та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавав, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про розгляд справи, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, яке він отримав 23.07.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 89). Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не подавав, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як зазначив позивач, [PERSON] 19.11.2020 ознайомився із основними умовами кредитування у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", на підтвердження чого до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10), а також Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", у яких визначено порядок і умови надання кредитодавцем грошових коштів у кредит у випадку подання фізичною особою заявки на сайті кредитодавця або через мобільний додаток кредитодавця, або через програмне забезпечення партнерів кредитодавця (а.с. 74-78). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] на офіційному сайті вищевказаного Товариства заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит від 19.11.2020, в якій серед іншого вказав свої ідентифікуючі дані та номер картки [NUMBER] (а.с. 15). Після схвалення поданої заявки кредитодавець згенерував [PERSON] індивідуальну частину електронного договору з усіма істотними умовами, яку направив останньому для ознайомлення. Для надання згоди на запропоновані умови позивачу також було відправлено одноразовий ідентифікатор MNV29P4V, який введено останнім, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (а.с. 13). На підставі вказаних дій, які відповідають алгоритму дій споживача в Інформаціно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору (а.с. 17-22) та алгоритму дій ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" стосовно укладання кредитних договорів (а.с. 36-37), між [PERSON] та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено в електронній формі договір № 202787568 від 19.11.2020 (а.с. 10 звор.-12). За умовами даного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 26250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів (п. 1.1). Кредит надається строком на 126 днів (п. 1.2). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 118,95 відсотків річних, що становить 0,33 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка) (п. 1.4). На умовах, викладених у п. 1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 237,90 відсотків річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми за час користування ним (базова процентна ставка) (п. 1.5). Проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні позичальника (п. 1.9). Додатком № 1 до вказаного договору є Графік платежів із розрахунку застосування дисконтної процентної ставки протягом усього строку дії договору. Також у п. 4.1 Договору визначено, що невід`ємною його частиною є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору (п. 4.1). Договор підписано [PERSON] електронний підписом із одноразовим ідентифікатором MNV29P4V. На підставі укладеного кредитного договору № 202787568 від 19.11.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало на користь [PERSON] 26250,00 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення від 19.11.2020 (а.с. 14). На підтвердження факту проведедння 19.11.2020 успішної операції з переказу коштів на суму 26250,00 грн на картку [NUMBER] до матеріалів справи також долучено довідку № 06/2024 (а.с. 56-57). Як убачається з розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", станом на дату продажу 23.02.2021 заборгованість [PERSON] за договором № 202787568 від 19.11.2020 за тілом кредиту становить 23831,94 грн, за процентами - 12847,80 грн (а.с. 25-26), що разом становить 35466,92 грн. 03 грудня 2020 року було здійснено сплату на загальну суму 3630,88 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалося відступити ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 44-49). Строк дії вказаного договору неодноразово продовжувався, востаннє до 31.12.2022, відповідними додатковими угодами (а.с. 23, 72 звор. 73, 27-31, 24). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021, на виконання договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 на загальну суму 35466,92 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 23831,94 грн, за процентами - 12847,80 грн (а.с. 32-33). Як убачається із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ "Таліон Плюс", з часу отримання права вимоги до відповідача вказаним товариством з 24.02.2021 до 08.03.2021 у межах дії кредитного договору (в межах строку кредитування (у межах 126 днів)) були нараховані проценти на загальну суму 2013,83 грн. А відтак станом на 30.05.2023 за [PERSON] рахувалася заборгованість за загальну суму 37480,75 грн, з яких 23831,94 грн заборгованість за тілом кредиту, 13648,81 грн заборгованість за відсотками (11634,98 грн (нараховані ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" +2013,83 грн (нараховані ТОВ "Таліон плюс")). 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язався відступити ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 67-71). Строк дії вказаного договору неодноразово продовжувався, востаннє до 30.12.2024, на підставі відповідних додаткових угод (а.с. 71 звор., 72, 38, 39). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 на загальну суму 37480,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 23831,94 грн, за процентами 13648,81 грн (а.с. 34-35). 14 червня 2024 року ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 14/06/24, за умовами якого ТОВ "Юніт Капітал" зобов`язалося передати в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" за плату, а ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступити ТОВ "Юніт Капітал" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому для третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 62-66). Згідно з витягом із реєстру боржників від 14.06.2024 та актом прийому-передачі вказаного реєстру, на виконання вищевказаного договору факторингу до ТОВ "Фінансова компанія "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 на загальну суму 37480,75 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 23831,94 грн, за процентами 13648,81 грн (а.с. 41, 42-43). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020 станом на 19.06.2024 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 37480,75 грн, з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 23831,94 грн, за простроченими процентами 13648,81 грн (а.с. 16). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Юніт Капітал", непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно із ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із вимогами ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як установлено з матеріалів справи, 19.11.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 202787568. Вказане Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом у виді одноразового ідентифікатора. Разом з тим [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. При цьому заперечень від останнього з даного приводу до суду не надходило. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не також надав, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не долучив будь-яких доказів на спростування наданого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу та додаткові угоди до них, укладені між первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс", між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Онлайн Фінанс", між ТОВ "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Отже, ТОВ "Юніт Капітал" набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 202787568 від 19.11.2020. При цьому суд звертає увагу на те, що після відступлення первісним кредитором права вимоги до відповідача, ТОВ "Таліон Плюс" з 24.02.2021 до 08.03.2021 у межах дії кредитного договору (в межах строку кредитування (126 днів)) були нараховані проценти на загальну суму 2013,83 грн, тому станом на 30.05.2023 за [PERSON] рахувалася заборгованість за загальну суму 37480,75 грн, з яких 23831,94 грн заборгованість за тілом кредиту, 13648,81 грн заборгованість за відсотками (11634,98 грн (нараховані ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" +2013,83 грн (нараховані ТОВ "Таліон плюс")). Надалі наступними кредиторами ТОВ "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" після відступлення їм права вимоги до відповідача будь-яких нарахувань на заявлену до стягнення заборгованість не проводилось. Враховуючи те, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "Юніт Капітал", суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] . А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови кредитного договору № 202787568 від 19.11.2020, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі вищеописаних договорів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Юніт Капітал" є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 37480,75 грн, складові якої описано вище. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правиламист. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 79). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 5000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024, який укладений між АБ "Тараненко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал", в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського бюро та обчислення гонорару, який складається із сум вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 50-51); додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024, згідно з якою адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, в тому числі по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором (а.с. 58-61); довіреність ТОВ "Юніт Капітал" на адвоката Тараненка А.І. (а.с. 52); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненка А.І. (а.с. 53); та акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 (а.с. 84), згідно з яким АБ "Тараненко та партнери" надали ТОВ "Юніт Капітал" послуги по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 5000,00 грн (4000 грн за 2 год - складання позовної заяви, 500 грн за 1 год вивчення матеріалів справи, 500 грн за 1 год - надання усної консультації стосовно складання позовної заяви. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 207, 268, 512, 514, 525, 526, 612, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 11 Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: approved