Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, 1996 року побудови, загальною площею 71,30 кв.м., житловою площею 56,20 кв.м., допоміжною площею 15,10 кв.м. та 1/2 частину\~ господарських будівель і споруд: прибудова, відкрита веранда, літня кухня, сарай-прибудова, гараж, сарай, погріб з шийкою, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь питний, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , про що Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області складено відповідний актовий запис № 53. За життя спадкодавець склала заповіт згідно якого усе своє майно вона заповіла дочці [PERSON] . Після смерті дружини відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0865 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] . У шестимісячний строк він звернувся до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на підставі ст.1241 ЦК України. Листом державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 01-16/728 від 14.11.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, у зв`язку із неможливістю надіслати повідомлення спадкоємцю за заповітом. Вказує, що вказаний будинок був побудований ним разом з дружиною [PERSON] в період шлюбу і є спільною сумісною власністю і йому як одному з подружжя на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина вказаного житлового будинку. Представник позивача [PERSON] адвокат Орло Ю.В. подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, відзиву на позов не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 29 червня 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Розкопанецькою сільською радою Богуславського району Київської області. [PERSON] померла [INFO] , про що Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київської області складено відповідний актовий запис № 53. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0865 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у шестимісячний строк він звернувся до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на підставі ст.1241 ЦК України. Листом державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 01-16/728 від 14.11.2023 року [PERSON] повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане у зв`язку із неможливістю надіслати повідомлення спадкоємцю за заповітом. Позивач зазначає, що\~ будинок був побудований ним разом з дружиною [PERSON] в період шлюбу і є спільною сумісною власністю і йому як одному з подружжя на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина вказаного житлового будинку. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що даний будинок має такі технічну характеристики: житловий будинок, 1996 року побудови, загальною площею 71,30 кв.м., житловою площею 56,20 кв.м., допоміжною площею 15,10 кв.м. та 1/2 частину\~ господарських будівель і споруд: прибудова, відкрита веранда, літня кухня, сарай-прибудова, гараж, сарай, погріб з шийкою, огорожа, ворота з хвірткою, колодязь питний. Із копії свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 03.01.1997 року, виданого виконавчим комітетом Богуславської міської ради, вбачається що дане свідоцтво видане на ім`я [PERSON] про право власності на житловий будинок [ADDRESS] . У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Подібним чином питання спільної власності подружжя регулював і КпШС України, який був чинним на час набуття права власності на спірний житловий будинок (23 березня 1988 року). Зокрема, відповідно до статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані підчас шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном (стаття 24 КпШС України). У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності частою подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них (стаття 28 КПШС України). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує допоки не спростована. Презумпція спільності майна подружжя поширюється, у тому числі й на те майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстровано на ім`я одного з подружжя (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 липня 2022 року у справі № 495/6578/17 (провадження № 61-17462св21)). Таким чином, позивач [PERSON] у відповідності до ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (діючого на час створення нерухомого майна) має право на 1/2 частину житлового будинку, як один з подружжя. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved