Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

15.02.2024 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послугу гарячої води за період з 01.11.2019 року по 01.01.2024 року, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 42140,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.02.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. 24.02.2024 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що позивачем був пропущений строк позовної давності за вимогами за період з листопада 2019 року по січень 2021 року, а здійснення відповідачем останніх платежів не свідчить про визнання відповідачем всієї заборгованості. У зазначеній квартирі проживає [PERSON] , яка дійсно користується послугою з централізованого опалення. [PERSON] тривалий час проживає у Польщі, а [PERSON] є співласником квартири, але у ній не проживає та не зареєстрована з 2009 року. За заявою [PERSON] позивачем було проведено розподіл особових рахунків, та відкрито окремі особові рахунки на [PERSON] та [PERSON] . Саме [PERSON] за згодою інших співвласників користується відповідною частиною квартири та споживає житлово-комунальну послугу для власних потреб. Вважає, що позовні вимоги про стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості безпідставні, оскільки [PERSON] і [PERSON] не є споживачами і не користуються послугами. Вказала, що нарахування плати за послуги теплової енергії, які покладено на неї, повинні проводитись із розрахунку опалювальної площі, якою вона користується тобто 37,6 кв.м. Із розрахунку наданого позивачем не зрозуміло, чи проведено нарахування за постачання гарячої води за показаннями лічильника та чи розподілені вони на двох споживачів. Просила застосувати позовну давність до вимог а також задовольнити позов у межах позовної давності з урахуванням користування квартирою та розподілу особистих рахунків. 11.03.2024 представником позивача подано відповідь на відзив. у якому вона не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на таке. Як встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у справі №553/3455/17 (про визначення порядку користування квартирою) квартира належить м на праві спільної часткової власності. Власниками квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина). Нарахування за послуги з теплопостачання до винесення рішення суду здійснювалось відповідно до загальної опалювальної площі квартири 61,6 кв. м. по єдиному особовому рахунку. На підставі рішення Полтавського апеляційного суду від 04.11.2019 підприємством було здійснено розподіл особового рахунку та відкрито окремий особовий рахунок на [PERSON] з опалювальною площею 18,2 кв.м. та [PERSON] з опалювальною площею 43,4 кв.м. З 01.11.2019 нарахування за послуги здійснювалось окремо, відповідно до площі опалювальних часток. Всі оплати здійснені ми за період позовних вимог враховані, та відображені в розрахунку заборгованості. Вказала, що в період позовних вимог, ми неодноразово здійснювались оплати, що свідчить про визнання ними своєї заборгованості та переривання перебігу строку позовної давності. Також, посилаючись на норми законодавства, а саме на дію на території України карантину, зазначила про правомірність звернення до суду в межах строку позовної давності. Додатково зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є належними ми у справі, оскільки є співвласниками квартири. 11.03.2024 представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила остаточно стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (співвласник квартири [ADDRESS] ) основний борг за послуги теплопостачання в сумі 13353,19 грн., інфляційні втрати в сумі 501,44 грн., 3% річних в сумі 192,23 грн., а всього 15056,19 грн., з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (співвласник квартири [ADDRESS] ) основний борг за послуги теплопостачання в сумі 13353,19 грн., інфляційні втрати в сумі 501,44 грн., 3% річних в сумі 192,23 грн., а всього 15056,19 грн., з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (співвласник квартири [ADDRESS] ) основний борг за послуги теплопостачання в сумі 13353,19 грн., інфляційні втрати в сумі 501,44 грн., 3% річних в сумі 192,23 грн., а всього 15056,19 грн., а також, стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати сплачені підприємством за подання позовної заяви до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2024 зазначену вище заяву прийнято до розгляду та постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. 19.03.2024 відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що з позовними вимогами зазначеними в заяві про уточнення позовних вимог не погоджується, оскільки позивачем був пропущений строк позовної давності за період з листопада 2019 року по січень 2021 року включно, який не переривався. Також вказала, що вона разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . За заявою [PERSON] було проведено розподіл особових рахунків, та відкрито особові рахунки на [PERSON] та [PERSON] , які і є суб`єктами договірних відносин з позивачем. Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає і не зареєстрована з 2009 року. Послугою з постачання гарячої води користуються [PERSON] та [PERSON] , нарахування за показаннями лічильника повинно розподілятися між ними. Враховуючи викладене, вважає стягнення заборгованості з неї та [PERSON] безпідставним. Просила застосувати позовну давність до вимог, а також задовольнити позов у межах позовної давності з урахуванням користування квартирою та розподілу особистих рахунків. У задоволенні позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] відмовити за безпідставністю. 27.03.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому, посилаючись на норми законодавства, а саме на дію на території України карантину, а також на наявність періодичних оплат ми заборгованості, що є підставою для переривання строку, зазначила про правомірність звернення до суду в межах строку позовної давності. Зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є належними ми у справі, оскільки є співвласниками квартири. Той факт, що вони фактично не проживають у квартирі, не звільняє їх від обов`язку брати участь в утриманні належного їм майна в тому числі сплачувати комунальні послуги. 29.04.2024 представником позивача подано додаткові пояснення у справі, у яких зазначила, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.11.2019 та заяви споживача. З 01.11.2019 було здійснено розподіл особового рахунку, відкритого за адресою: [ADDRESS] та відкрито особові рахунки на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Після розподілу, нарахування за послугу з постачання гарячої води проводилось відповідно до показників вузлів обліку виключно по особовому рахунку [PERSON] . За заявою [PERSON] від 17.09.2021 та листа КП ПОР «Полтававодоканал» від 15.09.2021 підприємством у вересні 2021 року було змінено порядок нарахування та скориговано нарахування за період з 01.11.2019 по 31.08.2021. Таким чином, з 01.11.2019 нарахування проводяться по двом особовим рахункам, розподілених пропорційно кількості зареєстрованих осіб. Зазначені суми були відображені в рахунку на оплату послуги з постачання гарячої води за вересень 2021 року. ми не було надано доказів, які спростовують позовні вимоги. Враховуючи викладене, підприємство вважає, що заперечення на позовну заяву є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на обставини викладені у відзивах. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв або клопотань до суду не надав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що предметом діяльності підприємства «Полтаватеплоенерго» є надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Нарахування за послуги теплопостачання здійснюються у відповідності до встановлених тарифів. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні, колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Отже, в розумінні пунктів 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Основним напрямком господарської діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачам категорії населення, які, відповідно до норм вказаного вище Закону, віднесені до комунальних. Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власниками квартири за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності є 93 [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/4 частина) (а.с. 47). Зазначені особи є споживачами послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно п.п. 17, 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами(нормами)споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування платила надану послугу наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Відповідно до п. 30 вказаних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно змісту розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання споживачів за адресою: [ADDRESS] , о/р № [NUMBER] наданого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", за період з 01.11.2019 по 01.01.2024 нараховано 51459,57 грн., в тому числі: за постачання теплової енергії - 33567,86 грн., за постачання гарячої води - 16620,23 грн. Оскільки оплата спожитих послуг споживачами не здійснювалась розмір заборгованості становить 40059,57 грн. (а.с.7). Також, судом встановлено та не заперечується ми, що з 01.11.2019 позивачем було здійснено розподіл особового рахунку, відкритого за адресою: [ADDRESS] та відкрито особові рахунки на ім`я [PERSON] № 8-1092-93-0 та [PERSON] № [NUMBER] . За заявою [PERSON] від 17.09.2021 та листа КП ПОР «Полтававодоканал» від 15.09.2021 підприємством у вересні 2021 року було змінено порядок нарахування за послугу з постачання гарячої води та скориговано нарахування за період з 01.11.2019 по 31.08.2021. Таким чином, з 01.11.2019 нарахування проводяться по двом особовим рахункам, розподілених пропорційно кількості зареєстрованих осіб за о/р № 8-1092-93-0 - 1 особа, за о/р № [NUMBER] - 2 особи, а з 01.05.2023 - 1 особа, що підтверджується розрахунком заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, наданим позивачем. Вказаний розрахунок ми не спростований. Як встановлено в ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі положень вказаної статті, м нараховані інфляційні втрати за період з січня 2021 року по січень 2022 року на загальну суму 1504,32 грн. та 3% річних за період з 21.12.2019 року по 21.01.2022 року, на загальну суму 576,68 грн. (а.с. 8-9). З урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, загальна сума заборгованості відповідачів становить 42140,57 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаним із спільним майном ( стаття 360 ЦК України). Оскільки квартира, куди надаються позивачем послуги теплопостачання, перебуває у спільній частковій власності, кожен із співвласників повинен брати участь у витратах відповідно до розміру своєї частки у праві власності, а оскільки всі частки у праві власності є рівними ( по 1/4 частці) - стягненню підлягає заборгованість у розмірі 14046,85 грн. з кожного (42140,57:3), яка складається з такого: основний борг за послуги теплопостачання в сумі 13353,19 грн., інфляційні втрати в сумі 501,44 грн., 3% річних в сумі 192,23 грн. ми заявлено вимогу щодо застосування строків позовної давності. За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У Постанові від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 Верховний Суд зазначив, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, дію якого було неодноразово продовжено, останній раз до 09.11.2024 року. Відповідно до п.19 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК в редакції закону №540-IX, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідно строк позовної давності щодо вимог за період з 03.04.2017 року був продовжений на строк дії карантину та після - воєнного стану, а тому не є пропущеним. Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, інфляційних втрат та 3% річних 15.02.2024 року. У позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.11.2019 року по 01.01.2024 року. Заборгованість відповідачів за спожиті послуги з 01.01.2019 року по 01.01.2024 року підтверджується розрахунком заборгованості, який був наданий позивачем. Крім того, за розрахунками позивача м нараховані інфляційні втрати за період з січня 2021 року по січень 2022 року на загальну суму 1504,32 грн. та 3% річних за період з 21.12.2019 року по 21.01.2022 року, на загальну суму 576,68 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З наданого розрахунку заборгованості, а також наданими ми копіями платіжних інструкцій вбачається, що ми починаючи з січня 2021 року періодично здійснювались оплати, зокрема в розмірах, що перевищували нараховані суми, що свідчить про визнання ними заборгованості, а вчинення таких дій переривало перебіг позовної давності. ми не були надані до суду докази того, що проведені ними оплати здійснювалися виключно щодо поточних нарахувань. Отже, вимоги про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та гарячої води на суму 40059,57 грн. за період з листопада 2019 року по січень 2024 року, нараховані інфляційні втрати за період з січня 2021 року по січень 2022 року на загальну суму 1504,32 грн. та 3% річних за період з 21.12.2019 року по 21.01.2022 року, на загальну суму 576,68 грн. перебувають у межах строку позовної давності. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Згідно з матеріалами справи, при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.1). Позовні вимоги позивача задоволені повністю. Отже, стягненню з відповідачів підлягає судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved