Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

26.12.2023 ДП «СК-СЕРВІС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд: - стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5 309,15 грн. за період з 01.03.2023 по 30.06.2023, судовий збір та 5 000 грн. витрат на правову допомогу. 09.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження. Позивач просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача повідомив про наміри відповідача сплатити заборгованість у добровільному порядку, але немає можливості це зробити на даний час, оскільки він перебуває закордоном. Позов обгрунтовано\~тим,\~що на\~балансіта обслуговуванні у ДП «СК-СЕРВІС» знаходиться будинок [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем комунальних послуг. За період з 01.03.2023 по 30.06.2023 є заборгованість 5 309,15 грн. Відзив на позов не подано. Судом встановлені такі обставини справи. ДП СК-СЕРВІС зареєстровано як юридична особа 11.07.2008. Згідно з Актом приймання-передачі від 27.10.2008, ТОВ СК передало, а ДП СК-СЕРВІС прийняло на баланс 18-ти поверховий 3-х секційний жилий будинок з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісним і розважальними центрами, підземною автостоянкою за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 Статуту ДП СК-СЕРВІС, затвердженим загальними зборами засновників 20.06.2008, основними видами його діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками тощо. [PERSON] з 28.10.2019 є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з Дозволом Головного управління держпраці в Одеській області № 426.17.51 від 11.09.2017 та Ліцензії № 289/А-2017 від 14.04.2017 ДП «СК-СЕРВІС» здійснює експлуатацію газовикористовуючого обладнання, займається виробництвом та постачанням теплової енергії та застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання 18-ти поверхового 3-х секційного жилого будинку з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за період з 01.03.2023 по 30.06.2023 має заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг 5 309,15 грн. Висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст.13 Закону України Про житлово-комунальні послуги залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з ч.1, 2 ст.14 Закону України Про житлово-комунальні послуги залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до ч. 1-3 ст.31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Пунктом 39 Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги передбачено, що ліцензіатам, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію. При цьому окремо визначаються умовно-постійна та умовно-змінна частини такого тарифу. Умовно-постійна частина двоставкового тарифу визначається як абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження об`єктів теплоспоживання та грошовий вираз решти планованих витрат повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, що є постійними і не змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії, з урахуванням відповідного планованого прибутку, що розраховуються згідно з вимогами цього Порядку. [PERSON] є власником квартири у вказаному будинку, а отже є споживачем житлово-комунальних послуг (послуг з утримання будинку та прибудинкової території), які надаються позивачем. Відповідно до ст. 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. [PERSON] не надано доказів сплати за житлово-комунальні послуги в період з 01.03.2023 по 30.06.2023, та не спростовано розрахунок заборгованості. Відтак позовні вимоги ДП «СК-СЕРВІС» підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно з ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2684,00 грн. Щодо витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. На підтвердження отримання правничої допомоги та понесення вказаних витрат надано Договір № 03/09/21 про надання правової допомоги від 27.08.2021, укладений між ДП «СК-СЕРВІС» та адвокатом Савицькою О.Н., Додаткову угоду до цього Договору від 30.11.2023 та Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.12.2023. Згідно з Додатковою угодою замовник сплачує адвокату 5 000 грн. Актом прийому-передачі наданих послуг від 20.12.2023 Виконавцем надано, а Замовником прийнято надану правничу допомогу: 1) «Консультація з правових питань стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, вартість 500 грн.» 2) «Складання позовної заяви, вартість 4 000 грн.» 3) «Належне оформлення позовної заяви з додатками для подання до суду, вартість 500 грн.» Загальна вартість наданих послуг 5 000 грн. Варто зауважити, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів. Перевіривши надані адвокатом докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, приймаючи до уваги заяву відповідача про зменшення розміру цих витрат, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критеріям розумності та справедливості, виходячи з такого. Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15). Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Тобто, попередня консультація клієнта, надання правової оцінки ситуації, звернення з адвокатським запитом до прийняття адвокатом на себе обов`язку представництва та роботи у певній справі клієнта, до погодження сторонами умов договору, зокрема в частині оплати, звісно вони вважаються послугами адвоката, але не можуть бути віднесені до правничої допомоги як судові витрати. Це не судові витрати, що мають відшкодовуватись другою стороною судового спору як витрати на професійну правничу допомогу. Вивчення документів та нормативних актів, надання оцінки ситуації є невід`ємною частиною роботи адвоката перед прийняттям ним рішення щодо співпраці з клієнтом та погодження самим клієнтом на умови роботи адвоката. Фактичне надання адвокатом послуг може мати місце й тоді, коли він фактично надав консультацію, вчинив певні дії, але клієнт не бажає продовжувати роботу з цим адвокатом, не просить далі скласти позов, здійснювати подальше представництво в суду. Тому вартість цих послуг має залишатися за клієнтом, який, прийшовши до адвоката, отримує послуги консультації. Ці послуги могли б лише включатись до складання позовної заяви, але не окремо. З цих підстав суд вважає, необгунтованими та безпідставними витрати на правничу допомогу за надання таких послуг, як «Консультація з правових питань стягнення заборгованості за жкп та належне оформлення позовної заяви з додатками». Особа вільна у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на другу сторону судові витрати повинні бути співмірними. Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.04.2021 у справі № 488/1363/17 та від 26.01.2022 у справі № 127/1415/20. Адвокатом позивача оцінено послугу «Складення позовної заяви в 4 000 грн.» При цьому тривалість роботи над нею не зазначена. Суд, не оцінюючи рівня кваліфікації адвоката, з огляду на визначені сторонами тарифи визначає, що фактично позов є типовим, а його особливостями є лише зміна даних відповідача. Отже, складення професійним/кваліфікованим адвокатом такої позовної заяви з урахуванням заявленої вартості в розмірі 4 000 грн., суд вважає завищеним з огляду на незначну складність справи та може бути зменшеним до 1 000 грн. Підсумовуючи, суд враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Outcome: approved