Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до\~Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права приватної власності на магазин-пасаж, позначений літ. «А», загальною площею 52,6 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 0,0030 га. В позовній заяві позивач зазначає, що у 2004 році він звернувся до Заліщицької міської ради для отримання земельної ділянки для будівництва магазину-пасажу по [ADDRESS] , на якій протягом 2011-2012 років побудовано нежитлове приміщення магазин-пасаж. З метою державної реєстрації права на належне йому на праві власності нерухоме майно позивач звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно, однак державний реєстратор [PERSON] своїм рішенням №74315977 від 29.07.2024 року відмовив позивачу у проведенні реєстраційних дій. Враховуючи те, що державний реєстратор відмовив у реєстрації майна, іншого способу для набуття права на належне йому нерухоме майно окрім звернення до суду він позбавлений. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 06.08.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 05.09.2024 о 10 год. 15 хв. Позивач в судове засідання не з`явивився. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому повідомив, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного. Комісією відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Заліщицької районної державної адміністрації здійснено обстеження земельної ділянки, прилеглої до території ринку для визначення можливості та умов будівництва пасажу, вул.Стефаника м.Заліщики, забудовник [PERSON] , про що складено акт та надано висновок, що будівництво пасажу необхідне для створення єдиного ансамблю забудови і впорядкування земельних ділянок. Згідно з висновком Заліщицької районної санепідемстанції № 21 від 01 червня 2004 року земельна ділянка по [ADDRESS] придатна для будівництва магазину в складі торгового пасажу по [ADDRESS] . 08 червня 2004 року СДПН Заліщицького району Управління МНС України Тернопільській області надано Висновок № 124, відповідно до якого приватна ділянка в [ADDRESS] , площею 0,0030 га, площа забудови 0,0006 га за протипожежними вимогами може використовуватись під будівництво торгового пасажу. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області погоджено матеріали щодо вибору земельної ділянки для будівництва магазину промислових товарів в [ADDRESS] , що підтверджується Висновком № 4-2/60/122 від 16 січня 2007 року. Тернопільська обласна комунальна інспекція охорони пам`яток історії та культури у Висновку № 42 від 01 березня 2005 року зазначила, що не заперечує проти магазину на земельній ділянці площею 0,0030 га, виділеної [PERSON] під будівництво магазину в [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 30 січня 2007 року № 27 гр. [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації на будівництво магазину в ряді пасажу по вул.Стефаника. Присвоєно магазину гр. [PERSON] адресний номер [ADDRESS] . 30 травня 2007 року рішенням Виконавчого комітету Заліщицької міської ради № 573 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг (будівництво магазину) з подальшою передачею в оренду терміном на 5 років по [ADDRESS] загальною площею 0,0030 га. 24 грудня 2012 року між Заліщицькою міською радою, як розпорядником земель міста та ФО СПД [PERSON] , як землекорстувачем укладено договір оплати коштів за фактичне використання земельної ділянки на території Заліщицької міської ради. Відповідно до п.п. 1, 6 договору землекористувач, який фактично використовує земельну ділянку по [ADDRESS] , загальною площею 30 кв.м без правовстановлюючих документів для обслуговування нерухомого майна нежитлового приміщення (магазину), цільове призначення: комерційного використання, в межах існуючого землекористування, в період з 24 грудня 2012 року по дату отримання документів на право користування земельною ділянкою зобов`язується сплачувати відшкодування втрат бюджету міста Заліщики від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки. Даний договір укладений терміном до державної реєстрації договору оренди землі або отримання Державного акта на право власності на земельну ділянку. Вищевказаний договір зареєстрований в Заліщицькій міській раді про, що у книзі реєстрації договорів оплати коштів за фактичне використання земельної ділянки вчинено запис № 49 від 26 грудня 2012 року. На вищевказаній земельній ділянці позивач у 2011-2012 роках побудував нежитлове приміщення літ. «А»: магазин пасаж, загальною площею 52,6 кв.м., що підтверджується копією Технічного паспорту, виготовленого 29 січня 2024 року. Відповідно до довідки КП «Заліщицьким міським комунальним підприємством» від 24 липня 2024 року, нерухоме майно (магазин-пасаж) по [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] . Заліщицької міської ради від 29 липня 2024 року № 74315977 відмовлено у проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що подані документи не дали реєстратору змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно\~ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~Згідно ч.3,\~4,\~5\~ст.376\~ЦК України,\~право власності\~на самочинно\~збудоване нерухоме\~майно може\~бути за\~рішенням суду\~визнане за\~особою,\~яка здійснила\~самочинне будівництво\~на земельній\~ділянці,\~що не\~була їй\~відведена для\~цієї мети,\~за умови\~надання земельної\~ділянки у\~встановленому порядку\~особі під\~уже збудоване\~нерухоме майно. Якщо\~власник (користувач)\~земельної ділянки\~заперечує проти\~визнання права\~власності на\~нерухоме майно\~за особою,\~яка здійснила\~(здійснює)\~самочинне будівництво\~на його\~земельній ділянці,\~або якщо\~це порушує\~права інших\~осіб,\~майно підлягає\~знесенню особою,\~яка здійснила\~(здійснює)\~самочинне будівництво,\~або за\~її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Правова конструкція, передбачена ст.376 ЦК України є спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений. Тож при застосуванні статті 376 Цивільного кодексу України, статті 331 та 392 цього Кодексу не застосовуються. Вказаний висновок відображено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 11/384-06, відтак відповідно до ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України суд врахує такий при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Позивач побудував магазин-пасаж, літ.А, за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні, із цільовим призначенням для комерційного використання, об`єкт будівництва відповідає будівельним нормам і правилам та придатний для експлуатації за призначенням, визнання права власності на магазин не порушує права інших осіб, а тому є всі підстави для визнання права власності на нерухоме майно. Згідно п.9 Постанови Пленуму № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» про розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 Закону № 2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. ст.16,\~391,\~386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного та повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, оскільки іншого способу порушених прав позивача не має, відповідач заперечень щодо позовних вимог заявлених [PERSON] суду не подав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, шляхом визнання за [PERSON] права власності на магазин-пасаж за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved