Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Скороход Альбіна Олександрівна, звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Раївська сільська рада про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що року [PERSON] отримав від [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року, який зареєстрований в реєстрі № 1211 року та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич Н.Д. у дар 1/2 частину житлового будинку за [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року [PERSON] отримав 1/2 частину житлового будинку загальною площею 126,5 кв.м.,житлового площею 80,1 кв.м., позначеній на плані присадибної ділянки літерою А-1, шлакоблок обкл. 0,5 цегли та споруди, позначені в технічній документації літня кухня,шлакоблок; В-1, сарай, шлакоблок; Г-1. сарай, шлакоблок; Д-1, літня кухня, шлакоблок; Е-1,гараж, шлакоблок; К-1,сарай, каркасномаз; Н-1, сарай, шлакоблок; П-1, погріб, шлакоблок; ГР-1, погріб, шлакоблок; Р-1, вбиральня, цегляна; Ж-1, вбиральня, шлакоблок; 3-1, літній душ,шлакоблок; Л-1, водоколонка, металева; С-1, водоколонка, металева; № 1-4, огорожа, штахет. 14.12.2004 року [PERSON] , отримав від [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 14.12.2004року, який зареєстрований в реєстрі № 1214 року та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич Н.Д. у дар земельну ділянку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,41 га. Землю отримано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0, 16 га, ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1224885000:02:001:0003. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений Бюро технічної інвентаризації від 02.12.2001 року, інвентарний номер 151, реєстровий номер 9/144 було внесено прізвище нового власника [PERSON] . Підставою для виділення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] стала неможливість реалізувати своє право власності на нерухоме майно. З метою покращення житлово-побутових умов позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договір про поділ житлового будинку з виділенням в окрему одиницю. Який повинен був посвідчити нотаріус. З цією метою позивач отримав висновок від 22.03.2022 за № 162 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, який надало Комунальне підприємство «Новомосковське МБТІ ДОР», висновок технічного обстеження від 22.03.2022 року за № 163 та новий технічний паспорт від 23.02.2022 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому на підставі договору дарування житлового будинку виданого 14.12.2004 за №1211. Але між співвласниками не було досягнуто згоди оскільки правовстановлюючі документи на частку відповідача не оформлені належним чином, та відповідач не має наміру оформлювати документи на свою частку та нести відповідні витрати. Отже, порушується повноцінний зміст права власності позивача на нерухоме майно, що йому належить на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо позивачу реалізувати своє право на вільне розпорядження власним майном (продати, подарувати тощо) без згоди іншого співвласника. Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідача та складається відповідно до технічного паспорту виготовленого 03.02.2021 року Комунальним підприємством «Синельниківське бюро технічної інвентаризації» з: житлового будинку «А1-1.» загальною площею 218 м. кв., «а2-1» прибудова, «аЗ-1» прибудова, прибудова, «а5-1» прибудова, «а6-ї» прибудова, «а7-1» прибудова, «Б» літня кухня, «Д» літня кухня, «Н» сарай, «В» сарай, «Г» сарай, «Е» гараж, «К» гараж, «П» погріб, «п» погріб, «Р» вбиральня, «Ж» вбиральня, «З» літній душ, № 1-2 огорожа, № 3, № 4 водоколонка, №5 бруківка. Фактично всі будівлі і споруди знаходяться на одній стороні подвір`я, територія кожного співвласника індивідуально визначена і не має спільних проходів. Отже, вищезазначений житловий будинок може бути поділений згідно вище вказаного переліку нерухомого майна та згідно схеми, розподілу. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд: виділити [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) в натурі в окрему інвентарну одиницю частину житлового будинку "А1-1" прибудова а2-1, прибудова а3-1, прибудова а7-1, з переліком приміщень: кімнати 1 пл.9,1 кв.м., коридор 2 пл. 3,7 кв.м, кімната 3 пл. 8,6 кв.м., кімната 4 пл. 6,3 кв.м., кімната 5 пл.19,2 кв.м, кімната 6 пл. 12,8 кв.м, ванна 7 пл. 5,3 кв.м., коридор 8 пл. 4,3 кв.м., кухня 9 пл. 18,6 кв.м., а також господарські будівлі: літня кухня Д, сарай Н, сарай Г, гараж Е, гараж К, погріб П, вбиральня Ж, літній душ 3, частки огорожі № 2, водоколонка № 3, бруківка № 5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати право власності за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на житловий будинок"А1-1" прибудова а2-1, прибудова а3-1, прибудова а7-1, з переліком приміщень: кімнати 1 пл.9,1 кв.м., коридор 2 пл. 3,7 кв.м, кімната 3 пл. 8,6 кв.м., кімната 4 пл. 6,3 кв.м., кімната 5 пл.19,2 кв.м, кімната 6 пл. 12,8 кв.м, ванна 7 пл. 5,3 кв.м., коридор 8 пл. 4,3 кв.м., кухня 9 пл. 18,6 кв.м., а також господарські будівлі: літня кухня Д, сарай Н, сарай Г, гараж Е, гараж К, погріб П, вбиральня Ж, літній душ 3, частки огорожі № 2, водоколонка № 3, бруківка № 5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що зареєстроване за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до його початку від в.о. сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року, який зареєстрований в реєстрі № 1211 року та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич Н.Д. [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку за [ADDRESS] . Зазначений факт також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6001981 від 23.12.2004 року . На підставі договору дарування земельної ділянки від 14.12.2004року, який зареєстрований в реєстрі № 1214 року та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич Н.Д. [PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,41 га. Землю отримано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0, 16 га, ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1224885000:02:001:0003. Зазначений факт також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу: 321684961 від 02.02.2023 року та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-0700604102022 від 13.10.2022 року . З висновку №162 від 22.03.2022 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, наданого КП «Новомосковське МБТІ ДОР», вбачається, що частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ,яка належить [PERSON] , за технічними показниками є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Виділ частки відбувся без проведення будівельних робіт, втручання в несучі конструкції, перепланування та переобладнання. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - 1/2 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ,яка належить [PERSON] - загальною площею 126,5 кв.м., житлового площею 80,1 кв.м., позначеній на плані присадибної ділянки літерою А-1, шлакоблок обкл. 0,5 цегли та споруди, позначені в технічній документації літня кухня,шлакоблок; В-1, сарай, шлакоблок; Г-1. сарай, шлакоблок; Д-1, літня кухня, шлакоблок; Е-1,гараж, шлакоблок; К-1,сарай, каркасномаз; Н-1, сарай, шлакоблок; П-1, погріб, шлакоблок; ГР-1, погріб, шлакоблок; Р-1, вбиральня, цегляна; Ж-1, вбиральня, шлакоблок; 3-1, літній душ,шлакоблок; Л-1, водоколонка, металева; С-1, водоколонка, металева; № 1-4, огорожа, штахет. Відповідно до ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 3ст. 358ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved