Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , виключити з актового запису № 19 вчиненого 03 серпня 2011 року Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини, в графі «прізвище» « [PERSON] », в графі «по батькові» « [PERSON] »; в графі «батько» « [PERSON] », внести зміни до актового запису № 19 вчиненого 03 серпня 2011 року Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області, про народження дитини [PERSON] [INFO] : в графі «прізвище» замість « [PERSON] » вказати « [PERSON] », в графі «по батькові» замість « [PERSON] » вказати « [PERSON] », в графі «батько» замість « [PERSON] » вказати « [PERSON] », громадянин України та видати нове свідоцтво про народження. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач проживає з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З нами проживає також донька дружини від першого шлюбу [PERSON] [INFO] і їх спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . До початку спільного проживання, дружина була в шлюбі з [PERSON] . Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області 23.11.2010 цей шлюб розірвано. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Оскільки з моменту розірвання шлюбу до народження сина [PERSON] пройшло менше десяти місяців, відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України батьком дитини зазначено [PERSON] . На час реєстрації сина [PERSON] позивач тривалий час перебував на заробітках за межами області і реєстрацію народження сина проводила самостійно [PERSON] , яка і отримала свідоцтво про народження сина. Про це мені стало відомо у січні 2024 року при оформленні документів для проходження військової служби. Батьком дитини у актовому записі про народження та свідоцтві про народження записаний не я, а [PERSON] . Запис проведено за правилами ст. 122 Сімейного кодексу України. Ще задовго до розірвання шлюбу відповідачі перестали фактично проживати разом, а з 04.08.2009 позивач з [PERSON] почали відносини та згодом стали мешкати як одна родина. Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджує і висновок молекулярно-генетичної експертизи медичної лабораторії «Endeavor DNA Laboratories» (Ліцензія МОЗ України № 1125(37) від 21.09.2017) у [ADDRESS] . За результатами тесту ДНК імовірність батьківства становить 99,99 % і позивач бажає встановити батьківство щодо своєї дитини, щоб у повній мірі виконувати всі батьківські обов`язки. З моменту народження і по теперішній час усі діти проживають разом з сім`єю позивача та [PERSON] . Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 30 травня 2024 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в судовому засіданні, з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 10 липня 2024 року прийнято уточнену позовну заяву. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог, просить їх задовольнити. Підтверджує, що є батьком дитини [PERSON] . Розгляд справи просить провести без його участі. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Повідомляє, що дитина [PERSON] є сином позивача, але у свідоцтві про його народження відомості про батька були внесені на підставі ст. 133 СК України. Просить внести відповідні зміни до свідоцтва про народження дитини щодо батьківства позивача. Відповідач [PERSON] надав заяви, в тому числі нотаріально завірену, в яких повідомляє, що не визнає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженого його колишньою дружиною та відмовляється від батьківських прав на дитину, так як був записаний батьком тільки на підставі перебування в той час в зареєстрованому шлюбі з його матір`ю [PERSON] . Позов [PERSON] про визнання його батьком [PERSON] визнає повністю та просить визнати його батьком дитини. Також просить розглянути справу у суді без його участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради, [PERSON] подала заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог та розгляд справи без її участі. Від третьої особи Красногрдського відділу ДРАЦС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли письмові пояснення, згідно з якими за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис №19 про народження [PERSON] , [INFO] , складено 03.08.2011 виконавчим комітетом Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області, підстава запису відомостей про батька дитини - ст. 133 СК України (дитина народжена в шлюбі). Батьком дитини є [PERSON] . Справу просить розглянути без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 3,4, ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В підготовчому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2008 по 06.12.2010, що підтверджується копією рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23.11.2010. [INFO] народилася дитина [PERSON] , його батьками записані [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.08.2011 Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис №19 вчинений 03.08.2011 Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини [PERSON] на підставі ст. 133 СК України (дитина народжена в шлюбі). Позивач [PERSON] проживає в с-ще Слобожанське, Красноградського району, Харківської області та має такий склад сімї: співмешканка - [PERSON] , дочка співмешканки - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] , син- [PERSON] , що підтверджується копією довідки Слобожанського старостинського округу Кегичівської селищної ради №23-35/10/92 від 21.02.2023. Згідно звіту про встановлення батьківства ДНК Endeavor DNA Laboratories від 15.04.2024 ймовірність батьківства [PERSON] стосовно дитини [PERSON] становить 99,99999996%. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно з абз. 1, 2, 10 п. 20 гл. 1 р. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п`ятим та сьомим цього пункту. Якщо мати дитини під час державної реєстрації народження заявляє, що її колишній чоловік не є батьком дитини, і у зв`язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження дитини, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження. У відповідності до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутністю заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже в судовому засіданні встановлено, що запис відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON] був здійснений на підстав ст. 133 СК України як дитина народжена в шлюбі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] . На підтвердження свого батьківства щодо дитини позивач [PERSON] надав суду звіт лабораторного дослідження про встановлення батьківства з ймовірністю його 99,99999996%. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до пункту 9 цієї Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення, оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. russia, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). За таких обставин суд, враховуючи пояснення учасників по справі, визнання позову відповідачами, у взаємозв`язку з дослідженими у судовому засіданні доказами, приходить до висновку про доведення позивачем батьківства стосовно дитини [PERSON] . У зв`язку із визнанням судом батьківства позивача, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню.

Outcome: approved