Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 06.12.2017 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що поступово сімейне життя між ним та відповідачем погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а протягом останнього року стосунки між ними взагалі розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Шлюб припинив своє існування, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 16.07.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 16.07.2024 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача (поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 18). 09.08.2024 р. відповідач отримала цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подала. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб (повторно) Серія [NUMBER] , виданого Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 06.12.2017 р., актовий запис за № 207, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7). З оглянутої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved