Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Кривошей А.А.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~зазначає,\~що мати\~позивача [PERSON] \~та його\~батько [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбу,\~який розірвано\~Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~місту Котовську\~Котовського міськрайонного\~управління юстиції\~Одеської області,\~актовий запис\~№175\~від 09\~грудня 2008\~року.\~В подальшому\~мати позивача\~зареєструвала шлюб\~з іншим\~чоловіком,\~після чого\~змінила прізвище\~на « [PERSON] ».\~Представник позивача\~зазначає,\~що батьки\~позивача мають\~ще одного\~повнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Представник позивача\~вказує,\~що позивач\~навчається на\~денній формі\~навчання у\~комунальному закладі\~професійної (професійно-технічної)\~освіти «Київський\~професійний коледж\~сфери послуг»\~з 01\~вересня 2021\~року по\~30\~червня 2024\~року.\~Позивача матеріально\~повністю забезпечує\~його мати,\~яка сплачує\~грошові кошти\~за його\~навчання у\~вище вказаному\~навчальному закладі.\~Всі інші\~витрати,\~зокрема,\~проживання,\~харчування,\~придбання одягу,\~навчальних матеріалів\~тощо,\~здійснюються також\~матір`ю позивача,\~що їй\~вкрай складно\~робити самостійно.\~Згідно наявних\~у позивача\~відомостей,\~відповідач працює\~у Головному\~управлінні ДСНС\~України в\~Одеській області\~та має\~стабільний дохід\~у вигляді\~грошового забезпечення,\~однак не\~надає позивачу\~будь-яку\~матеріальну допомогу,\~необхідну для\~його навчання,\~хоча зобов`язаний\~це робити.\~ \~ \~ У зв`язку з наведеним представник позивача звернулась до суду та просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача на його утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та по день закінчення навчання, тобто, по 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою від 18 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїми процесуальними правами передбаченими ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України не скористався та у встановлені строки в ухвалі про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву до суду не подав, з зустрічним позовом та з заявою із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не звертався. У судові засідання сторони по справі не з`являлися. При цьому, в матеріалах справи містяться заяви представника позивача адвоката Кривошей Альони Анатоліївни (а.с.48, 64-65), яка діє га підставі ордеру серії ВН №1363512 від 09 травня 2024 року та договору про надання правової допомоги №27 від 07 травня 2024 року, в яких вона просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являвся, причину неявки не повідомляв, про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47, 76, 77). У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, при цьому у судові засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, водночас в матеріалах справи відсутні заперечення позивача проти заочного розгляду справи, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність клопотання позивача в якому вона висловлює свою позицію щодо позовних вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяви представника позивача та неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 06 листопада 2020 року органом 4811 (а.с.7), та копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №23055-000474911-037-05 від 26 травня 2021 року (а.с.9). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради про реєстрацію місця проживання особи №1860 від 31 жовтня 2023 року (а.с.33). З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача звернулася до суду з вимогою про винесення рішення, котрим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання [PERSON] , тобто, по 30 червня 2024 року, але не пізніше досягнення ним 23 років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.10). З матеріалі справи вбачається, що позивач має повнолітнього рідного брата [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві (а.с.11). В подальшому [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12). В матеріалах справи також міститься копія паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 23 вересня 2022 року органом 2316 на ім`я матеріал позивача [PERSON] (а.с.13-14), а також копія реєстраційного номера облікової картки платника податків на її ім`я (а.с.15) та копія довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.16-17). Також з матеріалів справи встановлено, що шлюб між батьками позивача було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовському Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.18). В подальшому мати позивача уклала шлюб з [PERSON] , що потверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.19). Згідно копії довідки №344 від 28 вересня 2023 року, виданої директором комунального закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж сфери послуг», позивач [PERSON] з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року навчається у вказаному закладі за професією кухар, група №315, денна форма навчання (а.с.20). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 1 та 5 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визначення аліментів на користь позивача на його утримання в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення позивачем навчання, тобто, до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Крім того позивачем понесено судові витрати за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №6 від 16 жовтня 2023 року, додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №6 від 16 жовтня 2023 року, детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги №6 від 16 жовтня 2023 року, довідки №2 про отримання коштів за вище вказаним договором. Відповідно до вказаних документів витрати позивача на отримання правової допомоги становлять 10000 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 10000 гривень

Outcome: approved