Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до\~суду\~з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.\~Позов мотивує\~тим,\~що 15.11.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Вказує, що від спільного подружнього проживання у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини після чого відповідач матеріально дитину не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що їй самостійно важко утримувати доньку. Також вказує, що відповідач є фізичною особою-підприємцем. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати понесені на професійну правову допомогу. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі. Вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що завжди надав матеріальну допомогу доньці, і надалі буде надавати. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.11.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №533 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі (а.с.5). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, дитина проживає за адресою [ADDRESS] . Позивач є інвалідом 3 групи, згідно копії пенсійного посвідчення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити, та слід стягувати з відповідача, з [PERSON] ,\~ [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та слід починати стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 29.07.2024 року, і слід проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, та слід стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень витрат на професійну правову допомогу. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved