Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

1.Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Гетьманське», ТОВ «Головеньківське плюс» у якому просить скасувати рішення за індексним номером 42943034 від 11.09.2018 [PERSON] державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Борзнянської міської ради, яким зареєстровано зміни до іншого речового права (права оренди) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943 (номер запису про інше речове право (26594403) на підставі додаткової угоди від 23.04.2018 до договору оренди землі від 13.03.2013. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після смерті батька [PERSON] позивачка успадкувала земельну ділянку площею 1,8274 га, кадастровий номер 7420881600:05:001:0943, розташовану на території Головеньківської сільської ради Борзнянського району. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності майно, право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване на підставі укладених Договору оренди землі №б/н від 13.03.2013 між ТОВ «Головеньківське плюс» та [PERSON] , та Додаткової угоди від 23.04.2018 до договору оренди землі №б/н від 13.03.2013, орендодавцем згідно якого є [PERSON] , орендарем є ТОВ «Гетьманське». Відповідно до наданих ТОВ «Головеньківське Плюс» копій документів убачається, що 13 березня 2013 року батько позивачки [PERSON] як орендодавець уклав Договір оренди за яким передав в оренду ТОВ «Головеньківське Плюс» вищевказану земельну ділянку строком на 5 років. Додатковою угодою №1 від 01.08.2015 про внесення змін і доповнень до Договору оренди землі від 13.01.2013. сторони\~погодили внесення\~змін до\~Договору оренди,\~а саме,\~визначили строк\~дії договору\~01.08.2024.\~Додатковою угодою\~(про\~заміну сторони\~та внесення\~змін до\~Договору оренди)\~до Договору\~оренди землі\~б/н\~від 13.03.2013,\~підписаною 23.07.2018\~позивачкою, ТОВ «Головеньківське Плюс» як орендарем та ТОВ «Гетьманське» як новим орендарем, внесені зміни до договору оренди, зокрема сторони домовились, що строк дії договору продовжується до 23.07.2025. Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «Гетьманське» вчинено [PERSON] 24.05.2019 на підставі Додаткової угоди б/н від 23.04.2018 до Договору оренди землі від 13.03.2013. Зазначає, що Додаткової угоди від 23.04.2018 до договору оренди землі №б/н від 13.03.2013 не існує як такої. Позивачка не підписувала Додаткову угоду від 23 липня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі б/н від 13.03.2013 та Акт-передачі об`єкта оренди за Договором оренди землі від 13.03.2013 б/н. Позивачці було відомо про факт перебування належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943 в оренді у ТОВ Головеньківське плюс» за договором оренди, який укладався ще її батьком за його життя, і вона як спадкоємець [PERSON] , надавала до ТОВ «Головеньківське плюс» документи, що підтверджували дану обставину, для отримання належної їй як спадкоємиці та власниці ділянки орендної плати, однак, позивачка не була ознайомлена з умовами оренди, належної їй земельної ділянки та не підписувала Додаткову угоду від 23 липня 2018 року. З огляду на зазначене, у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером на підставі Додаткової угоди б/н від 23.07.2018 та/або Додаткової угоди б/н від 23.04.2018 та відповідно права оренди ТОВ «Гетьманське» на підставі вищевказаної додаткової угоди. Також, до позовної заяви долучене клопотання про поновлення строків позовної давності для пред`явлення позову до відповідачів, мотивоване тим, що позивачка 30 травня 2023 року дізналась про наявність додаткової угоди б/н від 23.07.2018 до договору Договору оренди землі від 13.03.2013 б/н, яку вона з відповідачами не укладала, та порушення своїх прав як власника земельної ділянки. Також, запроваджений на території України карантин та воєнний стан вплинули на намір та можливість позивачки реалізувати свої права як землевласника на захист у судовому порядку. Відповідач ТОВ «Головеньківське плюс» у заявах по суті справи (відзив на позовну заяву та запереченнях) просило відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що товариство є стороною первісного договору оренди. Скасування права оренди земельної ділянки призведе до скасування не лише права оренди ТОВ «Гетьманське», але і права оренди ТОВ «Головеньківське плюс». Посилаючись на правові висновки Верховного Суду викладені у постанові №667/3/22 від 19.02.2024 вказують, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушеного права. Крім того, зазначає, що оскільки, між позивачем та ТОВ «Головеньківське плюс» існують договірні відносини, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та є оспорюваним. Відповідач ТОВ «Гетьманське» у заявах по суті справи (відзиві на позовну заяву та запереченнях) просило відмовити у задоволенні позову, в обгрунтування чого зазначило, що єдиною додатковою угодою, яка укладалася між ТОВ «Гетьманське» та позивачкою до договору оренди землі б/н від 13.03.2013 року є додаткова угода б/н від 23.07.2018. Зазначення державним реєстратором дати укладення додаткової угоди 23.05.2018 є технічною опискою, адже [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування 13.06.2018. Вважає твердження позивачки про те, що вона не підписувала додаткову угоду від 23.07.2024 безпідставними. Вона систематично одержувала орендну плату за договором оренди земельної ділянки, що свідчить про наявність стійких договірних відносин між позивачкою та ТОВ «Гетьманське» та, відповідно про обізнаність сторін про їх наявність. Отримання позивачкою орендної плати від товариства за договором оренди землі та користування ним земельною ділянкою позивачки, тобто фактичного виконання умов додаткової угоди від 23.07.2018, свідчить про волевиявлення [PERSON] на укладення вказаної угоди та на встановлення відносин оренди з ТОВ «Гетьманське». Оскільки умови вказаної додаткової угоди фактично виконувалися, то вказаний правочин не може бути неукладеним. Також, посилаючись на постанову ВП ВС від 29.11.2023 у справі № 513/879/19, вказують, що позивачкою обраний неналежний спосіб захисту порушеного права. Належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. У відповіді на відзив ТОВ «Гетьманське» позивачка вказує, що вона визнає факт отримання орендної плати від ТОВ «Головеньківське Плюс» за належну їй земельну ділянку, оскільки, як спадкоємиця вказаної земельної ділянки, була обізнана, що земельною ділянкою спочатку користувалось ТОВ «Головеньківське плюс», а потім ТОВ «Гетьманське» на підставі договірних відносин, що мали місце між відповідачами та її батьком [PERSON] . Вона лише оспорює факт підписання додаткової угоди від 23.07.2018. Самого лише факту отримання орендної плати орендодавцем не достатньо для того, щоб вважати укладеною угоду між сторонами та не доводить факт обізнаності сторони орендодавця зі всіма істотними умовами договору, як того вимагає законодавство. Вважає неправильним посилання відповідача на постанову ВП ВС від 29.11.2023 у справі №513/879/19, оскільки, в даній справі мали місце інші обставини, і які не можна порівняти з обставинами цієї справи, і спосіб захисту визначений у цій справі не відповідає обставинам справи №513/879/19. У відповіді на відзив ТОВ «Головеньківське плюс» позивач вказує, що не звертається до суду з віндикаційним позовом, оскільки, відповідно до Договору оренди землі від 13.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943, Додаткової угоди №1 від 01.08.2015 про внесення змін і доповнень до Договору оренди землі від 13.01.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943, до 01 серпня 2024 року належним орендарем вказаної земельної ділянки є ТОВ «Головеньківське Плюс» і підстав витребовувати цю земельну ділянку у нього або іншої особи немає. При цьому, згідно умов договору оренди відповідач має право передати вказану земельну ділянку в суборенду без будь-якої письмової згоди орендодавця. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що після успадкування земельної ділянки свого батька, вона відвезла орендарю ТОВ «Головеньківське Плюс» відповідні підтверджуючі документи, як новий власник. Копії договору оренди у неї немає, проте вона знала, що строк дії договору оренди землі укладений її батьком закінчується у 2024 році. Відповідач орендну сплату згідно договору сплачував на її картковий рахунок. Додаткову угоду від 23.07.2018, вона з відповідачами не укладала. Представник позивача у судовому засіданні клопотання про поновлення строків позовної давності для пред`явлення позову та позовну заяву підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що додаткову угоду до договору оренди землі позивачка дійсно не укладала, що підтверджено, висновком судової почеркознавчої експертизи. Також, вважав належним обраний позивачкою спосіб захисту, оскільки і справах, які наводить відповідач, висновки Верховного Суду сформовані щодо інших правовідносин, які не є подібними, зокрема позовні вимоги сформульовані іншим чином. Представник ТОВ «Гетьманське» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивачка весь час отримувала від товариства орендну плату за договором. Договір виконувався сторонами. Акт передачі об`єкта оренди є доказом того, що позивачка передала земельну ділянку ТОВ «Гетьманське», з огляду на це висновок судово-почеркознавчої експертизи не є беззаперечним доказом, що додаткова угода 23.07.202018 сторонами не укладалася. При цьому, позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки спір виник з приводу того чи укладена вказана додаткова угода, у зв`язку з чим, належним способом захисту порушеного права буде вимога про визнання відсутнім права оренди. Представник ТОВ «Головеньківське Плюс» був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, 20.03.2024 подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Заяви клопотання учасників справи 14.02.2024 одночасно з позовною заявою позивач направив клопотання про поновлення строків позовної давності. 08.03.2024 направлений відзив на позовну заяву ТОВ «Гетьманське». 12.03.2024 направлений відзив на позовну заяву ТОВ «Головеньківське Плюс». 20.03.2024 надійшло клопотання позивача про витребування оригіналу письмового доказу. 25.03.2024 позивач направив відповіді на відзиви ТОВ «Гетьманське», ТОВ «Головеньківське плюс». 29.03.2024 відповідачі направили заперечення на відповідь на відзив. 09.04.2024 надійшло клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі. 26.08.2024 позивач надав докази на підтвердження понесених судових витрат. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 22.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) учасників справи, призначене перше судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачам встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Протокольними ухвалами суду від 21.03.2024 задоволене клопотання позивача про витребування у відповідачів оригіналу письмового доказу, встановлені строки для подання відповіді на відзив та заперечення. Ухвалою суду від 09.04.2024 задоволене клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинене. Ухвалою суду від 17.05.2024 поновлене провадження у справі для вирішення клопотання експерта. Ухвалою суду від 04.06.2024 задоволене клопотання експерта про надання порівняльного матеріалу. Ухвалою суду від 17.05.2024 поновлене провадження у справі у зв`язку з надходження висновку за результатами проведеної експертизи. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив, що 13.03.2013 батько позивачки [PERSON] уклав Договір оренди із ТОВ «Головеньківське Плюс», згідно якого передав в оренду останньому земельну ділянку площею 1,83 га з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943 (далі - Договір оренди) строком на 5 років. (а.с 12-15). Додатковою угодою №1 від 01.08.2015 про внесення змін і доповнень до Договору оренди землі від 13.01.2013\~сторони вищевказаного\~договору оренди\~землі погодили внесення змін до Договору оренди, зокрема визначили, що договір укладено строком дії до 01.08.2024 (а.с. 16). 13.06.2018 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 1,83 га з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943 надану для ведення особистого селянського господарства та розташовану на території Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області (а.с. 24). Додатковою угодою (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі б/н від 13.03.2013, датованою 23.07.2018, укладеною між [PERSON] , ТОВ «Головеньківське Плюс» як Орендарем та ТОВ «Гетьманське» як Новим Орендарем, внесені зміни до Договору оренди землі від 13.03.2013, зокрема, сторони домовились, що строк дії Договору продовжується до 23.07.2025, сплив вказаного строку починається з моменту підписання Сторонами даної Угоди, але, в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним з моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Також, 23.07.2018 сторони підписали Акт передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі від 13.03.2013 (а.с. 17-18) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 352107189 від 27.10.2023, щодо земельної ділянки площею 1,8274 га з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943, власником якої є [PERSON] , державним реєстратором Борзнянської державної адміністрації Товстим С.А. 10.09.2018 проведено реєстрацію змін до іншого речового права (індексний номер рішення 42943034 від 11.09.2018) на підставі Додаткової угоди від 23.04.2018 до договору\~оренди землі\~від 13.03.2013,\~зареєстровані зміни\~до іншого\~речового права,\~а саме\~змінено орендаря\~земельної ділянки\~площею 1,83\~га з\~кадастровим номером\~7420881600:05:001:0943\~з ТОВ\~«Головеньківське Плюс»\~на ТОВ\~Гетьманське»,\~також,\~змінено строк\~дії права\~оренди,\~такий строк\~зазначений до 23.07.2025. (а.с.\~21-23) Відповідно до відомостей про виплату готівки № 00000000758 від 24.06.2019, № 000001241 від 15.10.2019 у 2019 році [PERSON] отримала від ТОВ «Гетьманське» 24.06.2019 та 15.10.2019 орендну плату у сумі 5957,01 грн., згідно платіжних інструкцій № 2141 від 03.03.2021 5957,01 грн. орендної плати за 2020 рік, згідно платіжної інструкції № 1149966856 від 13.10.2021 5956,65 грн. орендної плати за 2021 рік, згідно платіжної інструкції № 1513438740 від 26.12.2022 5956,65 грн. орендної плати за 2022 рік, згідно платіжного доручення № 1729262197 від 03.11.2023 - 5956,65 грн. орендної плати за 2023 рік.(а.с. 82-96). За висновком судової-почеркознавчої експертизи №СЕ-19/125-24/5523-ПЧ від 21.06.2024 підпис виконаний у графі «Орендодавець» від імені [PERSON] у додатковій угоді б/н від 23.11.2018 до договору оренди землі віл 12.03.2013, виконаний не позивачкою, а іншою особою(а.с. 242-248) Щодо клопотання про поновлення строків позовної давності для пред`явлення позову. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1). Разом з тим, згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 19\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України\~також визначено,\~що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Карантинні заходи, пов`язані із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяли в Україні в період з 12 березня 2020 року (постанова Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020) по 30 червня 2023 року (постанова Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023). Позивачка дізналась, про порушення свого права 30.05.2023, коли отримала копію додаткової угоди від 23.07.2018, що свідчить про її звернення до суду за захистом свого цивільного права (інтересу) у межах строків позовної давності, у зв`язку з чим клопотання позивача про поновлення зазначеного строку є недоцільним, а тому не підлягає до задоволення. За змістом положень ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, обравши відповідний спосіб такого захисту. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~ч.1,\~2\~ст.152\~ЗК України\~держава забезпечує\~громадянам та\~юридичним особам\~рівні умови\~захисту прав\~власності на\~землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, ч.9 ст.93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є, зокрема, Закон України «Про оренду землі». Згідно ч.1 ст.93, ст.124-126 ЗК України, ст.1-6 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав й оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» встановлює перелік істотних умов договору оренди землі; за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з ч.1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Приписами ч.3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу вимог ч.1 ст.215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно зі\~ст.207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Для договору оренди землі встановлена обов`язкова письмова форма, тому відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України цей правочин повинен бути підписаний його сторонами. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом положень ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. У вказаній справі вимоги позивачки про скасування рішення державного реєстратора безпосередньо пов`язані зі спором щодо неукладення правочину (додаткової угоди до договору оренди землі) і цей спір стосується речових прав на нерухоме майно третіх осіб (права оренди земельної ділянки ТОВ «Головеньківське Плюс»), тобто, за своєю природою є приватноправовим спором, а не з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Предметом позовних вимог [PERSON] є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо неї, з посиланням на те, що додаткову угоду від 23.07.2018 (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі б/н від 13.03.2013, на підставі яких за ТОВ «Гетьманське» зареєстроване право оренди спірної земельної ділянки, з відповідачами вона не підписувала, а, отже, ця додаткова угода є неукладеною. Вказаний спір не стосується оскарження дій державного реєстратора. У постанові від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 Великої Палати Верховного Суду щодо подібних правовідносин, сформовано правовий висновок про те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \~судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача ТОВ «Гетьманське». Позовна вимога про скасування рішення за індексним номером 42943034 від 11.09.2018 [PERSON] державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Борзнянської міської ради, яким зареєстровано зміни до іншого речового права (права оренди) стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 7420881600:05:001:0943 (номер запису про інше речове право (26594403) на підставі додаткової угоди від 23.04.2018 до договору оренди землі від 13.03.2013 не є належним способом захисту порушеного права, Ураховуючи викладене у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed