Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

04 червня 2024 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного ТОВ "ФК"Омега Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року у розмірі 25 438,38 гривень, з яких: 8 678,31 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 776,41 гривень - прострочені проценти за кредитом; 7 353,71 гривень - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 6 629,95 гривень - штрафи, пені, а також стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2017 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «Омега Фінанс», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 12 000 гривень, процента ставка за користування кредитними коштами 12% річних, строком до 31 жовтня 2019 року. 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 31/03-2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року. Відповідно до реєстру прав вимог станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» становить 25 438,38 грн., з яких: 8 678,31 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 776,41 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 7 353,71 грн. - прострочена комісія; 6 629,95 грн. - штрафи, пені. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у неї заборгованість за вказаним кредитним договором не погашає, то просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеним кредитним договором у вказаній сумі та судовий збір. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить суд розглянути справу в його відсутність, про дати розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дати розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надала, заяви про розгляд справи в її відсутність не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за наявними в ній письмовими доказами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «Омега Фінанс», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 12 000 гривень, процента ставка за користування кредитними коштами 12% річних, строком до 31 жовтня 2019 року. 31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року. Згідно реєстру прав вимог станом на 31 березня 2021 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» становить 25 438,38 грн., з яких: 8 678,31 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 776,41 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 7 353,71 грн. - прострочена комісія; 6 629,95 грн. - штрафи, пені. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано суду жодних заперечень щодо позову, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року в загальному розмірі 11 454,72 грн., з яких: 8 678,31 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 776,41 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно реєстру прав вимог станом на 31 березня 2021 року банком включено заборгованість за комісією у розмірі 7 353,71 грн. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність і безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Кредитний договір №4.26.1017.ФО_К від 31 жовтня 2017 року передбачає сплату комісії за обслуговування кредиту, щомісячно, у розмірі 2,99%. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, договір, укладений між [PERSON] та АТ «Юнекс Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитом щомісячно в розмірі 2,99%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафами і пенями, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду з позовом, окрім інших вимог просив стягнути з відповідача заборгованість за штрафами та пенею у розмірі 6 629,95 грн. Оскільки позивачем не надано суду розрахунку заборгованості за пенею і штрафами, порядку та механізму нарахування цих штрафних санкцій, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею і штрафами в сумі 6 629,95 грн. у зв`язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 090,08 грн., виходячи з розрахунку: 11 454,72 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 25 438,38 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: approved