Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У листопаді 2023 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №630612912 у розмірі 61\~374,28 гривень, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 13.04.2017 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630612912, відповідно до умов якої банк надав останньому кредит шляхом встановлення відновлювального кредитного ліміту до 200\~000,00 гривень на картку, зі строком дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії та зі сплатою відсотків за користування грошима на рівні 24% річних. 12.08.2022 АТ «Альфа-Банк» було змінено назву на АТ «СЕНС БАНК». З огляду на те, що [PERSON] допустив неналежне виконання умов угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630612912, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 22.01.2023 становить 61\~374,28 гривень, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Костромітіної О.О. від 06.11.2023 відкрито провадження у справі за позовом АТ «СЕНС\~БАНК»,\~від імені\~та в\~інтересах якого\~діє адвокат\~Мужик Н.Т., та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем, від імені та в інтересах якого діє адвокат Корягіна В.М., 24.04.2024 надано письмові пояснення в яких зазначено, що заборгованість за відсотками перевищує збитки та неспівмірна з сумою основного боргу, а умови договору є несправедливими. Також зазначено про те, що у період з 13.05.2017 до 12.03.2022 відповідачем було здійснено платежі за вказаним договором, відомості про які не містяться в розрахунку заборгованості. Крім того вказано про відсутність доказів направлення досудової вимоги, а також неправомірність нарахування відсотків у період дії воєнного стану. Представником позивача, 08.07.2024, на адресу суду направлено додаткові пояснення, в яких зазначено, що Закон не передбачає заборону на нарахування відсотків передбачених договором у період дії воєнного стану. Також вказано, що позивачем було дотримано механізм досудового врегулювання спору. У судове засідання представник позивача не з`явився. Представником позивача подано заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися. Від представника відповідача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Так,\~судом встановлено,\~що 13.04.2017\~року [PERSON] \~уклав з\~АТ «Альфа\~Банк» угоду\~про обслуговування\~кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630612912 шляхом встановлення відновлювального кредитного ліміту до 200\~000,00 гривень на картку, зі строком дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії та зі сплатою відсотків за користування грошима на рівні 24% річних. Згідно розрахунку заборгованості за угодою №6306112912, розмір заборгованості станом на 22.01.2023 становить 61\~374,28 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 32\~299,50 гривень; заборгованості за відсотками 344,40 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту 27\~092,65 гривень; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість 1\~637,73 гривень. Також згідно вказаного розрахунку позичальником у період з 2017 року до 2022 року (включно) здійснювалось внесення платежів за договором. Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». У статтях\~3,\~6,\~203,\~626,\~627 ЦК України\~визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~статті 640 ЦК\~ договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~статті 642 ЦК\~ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З аналізу наведених норм слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Сенс Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору станом на 22.01.2023 становить 61\~374,28 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Сенс Банк». При цьому суд при вирішенні спору по суті відхиляє позицію відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків під час дії воєнного стану, оскільки відповідачем не надано суду відомостей, що він відноситься до категорії осіб, яким законодавством України передбачено не нарахування відсотків за користування кредитними коштами під час дії воєнного стану, а отже таке нарахування є правомірним і відповідач [PERSON] має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 3 ст. 551 ЦК України (розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків), оскільки відповідно до змісту позовної зави та розрахунку заборгованості позивачем не заявлялась вимога про стягнення з відповідача неустойки (штраф, пеня). При цьому, вказана норма права не визначає право суду на зменшення розміру відсотків, за умови що вони значно перевищують розмір тіла кредиту. Слід відзначити, що відсотки нараховуються на основі тіла кредиту. Посилання відповідача з приводу того, що умови договору є не справедливими є абстрактними, оскільки відповідачем не заявлялося зустрічного позову щодо визнання окремих умов договору такими, що не відповідають приписам Закону. Інші доводи відповідача, у своїй сукупності не є такими, що свідчать про незаконність заявлених вимог. Відповідно до ст.141ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2 684,00 гривень.

Outcome: approved