Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" (далі - КНП "ХОЗЗНПД" ХОР) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви представник КНП "ХОЗЗНПД" ХОР зазначив, що [PERSON] , який є недієздатним, доставлений в КНП "ХОЗЗНПД" ХОР у супроводі матері. Комісія лікарів-психіатрів КНП "ХОЗЗНПД" ХОР, яка оглянула хворого 16.08.2024 підтвердила, що [PERSON] страждає на шизофренію, недиференційована форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих , а тому потребує лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Опікун хворого [PERSON] , яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу та розглянути справу без її участі. [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо запропонованої госпіталізації. Представник особи, відносно якої винесена заява проти госпіталізації заперечував. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2018 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що 15.08.2024 [PERSON] був доставлений в КНП "ХОЗЗНПД" ХОР у супроводі матері. 16.08.2024 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність лікування хворого в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на шизофренію, недиференційована форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих , а тому потребує лікування в умовах стаціонару. Дані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2015, яким [PERSON] визнано недієздатним, а [PERSON] його опікуном; висновком комісії лікарів психіатрів КНП "ХОЗЗНПД" ХОР від 16.08.2024, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар, медичною картою стаціонарного хворого №6733 від 15.08.2024. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради та госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. На підставі ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016; суд

Outcome: approved