Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки [NUMBER] , оформленої 01.10.1989 року на ім`я « [PERSON] », [INFO] та Архівної довідки № 40 від 16.03.2023 року, виданої Центральноукраїнським державним університетом імені Володимира Винниченка громадянину [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] . Зазначає, що він народився [INFO] у м. Кіровоград (нині Кропивницький). На той час всі його документи, а саме: паспорт, свідоцтво про народження, тощо заповнювалися російською мовою, а відтак його прізвище у свідоцтві про народження було записано російською мовою, як « [PERSON] ». У серпні 1983 року він поступив на навчання на історичний факультет до Кіровоградського державного педагогічного інституту імені О.Є. Пушкіна, де проходив навчання з 01.09.1983 року по 24.08.1987 року на денній формі навчання та з 25.08.1987 року по 23.06.1989 року на заочній формі навчання,що підтверджується документами, виданими даним навчальним закладом. В зв`язку з розбіжностями та неточністю перекладу та правопису його прізвища, в різних наказах під час мого навчання, прізвище помилково вказувалося, як « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а сам диплом про закінчення навчання у ВНЗ, був виданий на прізвище « [PERSON] ». У 1989 році він був прийнятий на роботу в навчальний заклад у м. Кіровограді та 01.10.1989 року йому було оформлено трудову книжку [NUMBER] . Дана трудова книжка була оформлена російською мовою та повне ім`я було вказано, як « [PERSON] ». В грудні 1999 року він отримав паспорт громадянина України серія [NUMBER] , який був виписаний українською мовою, і в якому його повне ім`я було вказано як « [PERSON] ». В той же час, в даному паспорті його повне ім`я російською мовою було вказане, як « [PERSON] ». В зв`язку з втратою паспорта громадянина України, в жовтні 2012 року він отримав новий паспорт серія [NUMBER] , в якому його повне ім`я було вказано українською мовою, як « [PERSON] ». В той же час, в даному паспорті моє повне ім`я російською мовою було вказане, як « [PERSON] ». Таким розбіжностям у правописі прізвища російською мовою у виданому новому паспорті громадянина України та у правописі прізвища у старому паспорті та у правописі прізвища російською мовою в трудовій книжці він не придав значення. З метою підготовки до призначення пенсії, у травні 2023 року, він направив у ГУ ПФУ в Кіровоградській області всі документи для перевірки та підтвердження наявного у трудового стажу (паспорт, трудова книжка, архівна довідка про навчання, тощо). За результатами даної перевірки, ГУ ПФУ в Кіровоградській області не виявило ніяких недоліків у документах, будь яких недоліків пов`язаних з правописом прізвища в різних документах - паспорт, трудова книжка, архівна довідка з навчального закладу, тощо та було видано довідку про наявність, станом на 16.05.2023 року, стажу 35 років 10 місяців та 1 дня. Ніяких претензій щодо правопису прізвища в трудовій книжці, архівній довідці пред`явлено не було. На даний час, після досягнення пенсійного віку, він звернувся до управління ПФУ за оформленням пенсії. Вивчивши документи, у тому числі і трудову книжку [NUMBER] та архівну довідку № 40 від 16.03.2023 року, працівники Головного управління ПФУ в Кіровоградській області не погодилися з тим, що дана трудова книжка та архівна довідка належать йому, через розбіжності у правописі прізвища російською мовою у трудовій книжці « [PERSON] », а у паспорті « [PERSON] ». Подібні розбіжності у правописі прізвища були допущені в наказах по ВНЗ, під час навчання. Зокрема, під час навчання у Кіровоградському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна прізвище в наказах вказувалося « [PERSON] », « [PERSON] », що також відповідає паспортним даним - « [PERSON] ». Внаслідок виявлених розбіжностей в правописі прізвища, листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 1100-0304-8/33491 від 29.05.2024 року та листом № 5876-5653/Д-02/8- 1100/24 від 12.06.2024 року, йому було повідомлено, що на підставі рішення № 110130012471 від 14.05.024 року, відмовлено у розрахунку та призначенні пенсії з урахуванням даних про його трудовий стаж, що випливає і із записів у трудовій книжці [NUMBER] та архівної довідки № 40 від 16.03.2023 року, чим порушуються його права. Самостійно виправити вказані неточності у правописі прізвища, працівники ПФУ відмовилися. В теперішній час не має можливості внесення змін у правовстановлюючі документи, так як заклад, який оформлював трудову книжку , на даний час не існує, відсутні паспорт радянського зразка, на підставі якого робилися накази під час навчання у ВНЗ, тощо. Вважає, що розходження у правописі прізвища російською мовою у трудовій книжці та паспорті виникло помилково під час видачі паспорту, коли здійснювався переклад прізвища з російської мови на українську та внаслідок неоднозначної мотивації походження прізвища і неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму. Аналогічні помилки в правописі прізвища були допущені і під час видання наказів, а тому просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 26.06.2024 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, заявника та представник заінтересованої особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявник заяву підтримав, представник заінтересована особа просить винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Кіровоград (нині Кропивницький), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Свідоцтво про народження видане російською мовою і прізвище заявника вказано « [PERSON] ». Як зазначає заявник, у серпні 1983 року він поступив на навчання на історичний факультет до Кіровоградського державного педагогічного інституту імені О.Є. Пушкіна, де проходив навчання з 01.09.1983 року по 24.08.1987 року на денній формі навчання та з 25.08.1987 року по 23.06.1989 року на заочній формі навчання. Факт навчання заявника у даному вищому навчальному закладі підтверджується Архівною довідкою, копією витягу з наказу № 100-ст від 22.08.1983 року про зарахування студентом 1 курсу, копією наказу № 92-ст від 23.06.1989 року закінчення навчання та видачі диплому, копією диплому [NUMBER] від 24.06.1989 року. При цьому, вказані документи містять неточності щодо правопису прізвища заявника, де його прізвище зазначалось як « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а сам диплом про закінчення навчання у ВНЗ, був виданий на прізвище « [PERSON] ». У 1989 році заявник був прийнятий на роботу в навчальний заклад у м. Кіровограді та йому 01.10.1989 року було оформлено трудову книжку [NUMBER] , яка була оформлена російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Як зазначає заявник в грудні 1999 року він отримав паспорт громадянина України серія [NUMBER] , який був вже виданий українською мовою на ім`я « [PERSON] ». В той же час, в даному паспорті його повне ім`я російською мовою було вказане, як « [PERSON] ». В зв`язку з втратою паспорта громадянина України, в жовтні 2012 року він отримав новий паспорт серія [NUMBER] , в якому його повне ім`я було вказано українською мовою, як « [PERSON] ». В той же час, в даному паспорті моє повне ім`я російською мовою було вказане, як « [PERSON] ». Внаслідок розбіжностей правопису прізвища заявника на даний час виникла певна невідповідність між документами, що позбавляє його права вирішити питання оформлення пенсії в органах Пенсійного фонду. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Як зазначає заявник внаслідок виявлених розбіжностей в правописі його прізвища, листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 1100-0304-8/33491 від 29.05.2024 року та листом № 5876-5653/Д-02/8- 1100/24 від 12.06.2024 року, йому було повідомлено, що на підставі рішення № 110130012471 від 14.05.024 року, відмовлено у розрахунку та призначенні пенсії з урахуванням даних про його трудовий стаж, що випливає і із записів у трудовій книжці [NUMBER] та архівної довідки № 40 від 16.03.2023 року, чим порушуються його права. Самостійно виправити вказані неточності у правописі прізвища, працівники ПФУ відмовилися. В теперішній час не має можливості внесення змін у правовстановлюючі документи, так як заклад, який оформлював трудову книжку , на даний час не існує, відсутні паспорт радянського зразка, на підставі якого робилися накази під час навчання у ВНЗ, тощо. Суд приходить до висновку, що розходження у правописі прізвища заявника російською мовою у трудовій книжці та паспорті виникло помилково під час видачі паспорту, коли здійснювався переклад його прізвища з російської мови на українську та внаслідок неоднозначної мотивації походження прізвища, яке на даний час перешкоджає йому вирішити питання щодо оформлення пенсії. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд зазначає про доведеність і обгрунтованість заяви та можливості ідентифікувати особу за іншими анкетними даними (по батькові, даті народження, співзвучності прізвища), а тому вона підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявників.

Outcome: approved