Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

26.09.2023 [PERSON] звернулась із позовом до Приватного підприємства «Агробізнес-2» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У приватній власності позивача перебуває земельна ділянка, призначена для сільського господарства, на території Шабівської сільської громади у [ADDRESS] , кадастровий номер 5120886600:01:005:0219. У 2003 році земельна ділянка була передана в орендне користування Приватному підприємству «Агробізнес-2» строком на 10 років з наступною пролонгацією у липні 2023 на той самий строк. Відповідач, протягом всього часу існування орендних відносин справно платив обумовлену орендну плату, проте не розрахувався за два роки 2020 та 2022, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 45326 грн. 1.2 Відповідач правом подачі відзиву не скористався. 2.Рух по справі. Із 16.02.2024 ухвалою суду вказана справа перебуває у провадженні судді Волкової Ю.Ф. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14.03.2024, відкладено на 25.04.2024,27.05.2024,25.06.2024, 01.08.2024. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився , надала суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток, про поважність причин неявки або відкладення розгляду справи суду не заявив. За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 282 ЦПК України. 4. Фактичні обставини справи. У приватній власності [PERSON] перебуває земельна ділянка призначена для сільського господарства на території Шабівської сільської громади у [ADDRESS] , кадастровий номер 5120886600:01:005:0219 ( копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД№ 0088747), відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до листа Головного управління ДПС України в Одеській області від 17.05.2023, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/ або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного до річного доходу , задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за період з 01.07.2006 по 31.12.2019 нараховані доходи за надання майна в оренду або суборенду Приватному підприємству «Агробізнес-2»(код ЄДРПОУ 33467965) фізичною особою [PERSON] . Що дає суду підставу стверджувати, що договір оренди землі дійсно був укладений між [PERSON] та ПП «Агробізнес-2». Позивач направляла письмову вимогу на адресу відповідача щодо термінового погашення заборгованості, яка виникла, проте зазначений лист залишено без задоволення. За розрахунком позивача заборгованість за орендну плату у відповідача, за 2020 та 2022 рік становить 45\~326 грн (сорок п`ять тисяч триста двадцять шість грн). 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV, відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно ст. 30. Закону, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідач обставини щодо орендних відносин з позивачем у 2020 та 2022 році не заперечив , не спростував, доказів на спростування розрахунку суми боргу не надав. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, а тому позов підлягає задоволенню. 6. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved