Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

17 червня 2024 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підстав судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року в справі № 357/10641/23. Стягувати з [PERSON] \~ аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частки доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2023 в справі № 357Є10641/23постановлено стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини\~ заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2023 та до досягнення дітьми повноліття. Донька [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, аліменти на її утримання не стягуються. Х огляду на зазначене стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача не дає змогу в повній мірі забезпечити належне матеріальне утримання дитини, її повноцінний фізичний, духовний та моральний розвиток, лікування, тощо. Відповідач участи в утриманні дітей приймає досить опосередковано та в обсязі, що не дає змогу в повній мірі забезпечити належне матеріальне утримання дітей, їх повноцінний фізичний, духовний\~ та моральний розвиток.\~\~ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 17.06.2024 між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання 15 липня 2024 року о 10:00 год. в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 15 липня 2024 року представник відповідача [PERSON] звернувся з клопотанням про відкладення судового засідання. Суд задовольнив клопотання представника відповідача та\~ відклав розгляд справи на 02 вересня 2024 року. 31 липня 2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача з проханням закрити провадження за позовом за відсутністю предмету спору. Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що огляду на те, що відповідач своїми діями сприяє розвитку дітей, приймає участь у їх вихованні, створенні матеріальних умов, наявні підстави для закриття провадження, оскільки відсутній предмет спору. Відповідачем належним чином сплачуються аліменти на дітей, поза межами сплати аліментів відповідач забезпечує дітей, сплачуючи за комунальні послуги (за адресою проживання дітей), купуючи цінні речі, перераховуючи грошові кошти на карту Позивача тощо. Фактично, доводи позивача щодо збільшення аліментів грунтуються на тому, що кошти, які отримуються від відповідача на утримання дитини, їх недостатньо, але при цьому розмір доходу відповідача не змінився (не збільшився), а відповідач, у свою чергу, крім платежів в рамках виконавчого провадження, також забезпечує матеріально дітей, купуючи їм подарунки, надаючи грошові кошти в добровільному порядку. Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі відмовлено. 02.09.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача адвоката Глеваського В.В. де зазначив, що\~ позивач не надає жодних належних доказів, що обґрунтовують вимоги щодо збільшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Зазначив, що розмір доходів відповідача не змінювався, з моменту проходження служби у Збройних Силах України, зокрема, надається довідка про доходи за період з березня 2023 року по липень 2024 року. Доказів, які вказують на збільшення розміру доходу відповідача, позивач не надає. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях по справі. В судовому засіданні судом протокольно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача з приводу виклику свідків, матері відповідача та безпосередньо позивачці у зв`язку з тим, що позивачка відмовилася бути допитаною в якості свідка, а матір відповідача не проживає за однією адресою з донькою сторін, а тому не може надати об`єктивні покази щодо матеріальних потреб дитини. В судовому засіданні судом протокольно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі через відсутність предмету спору,\~ так як вказаний предмет існував як на момент подачі позову так і на моменті розгляду справи у суді. Крім цього позивача просила суд відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] \~ розірвано. Судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2023 та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою № 1853/192 від 08.07.2024. З червня 2022 року по грудень 2023 року відповідач [PERSON] щомісячно здійснював перекази грошових коштів [PERSON] , що підтверджується платіжними інструкціями. З приводу вказаних платежів позивач пояснила суду, що між сторонами існує домовленість про перерахування відповідачем на користь позивача щомісячно грошових коштів сум 5 000,00 грн. Разом з цим, позивачка пояснила суду, що у випадку придбання подарунків та одягу для дитини, відповідач не перераховував грошові кошти на утримання останньої. Також, згідно пояснення позивачки, вона спільно з дітьми, проживає у квартиру, яка на праві власності належить відповідачеві, сплачуючи за її користування, лише житлово-комунальні послуги. Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 03.06.2024 [PERSON] проживає за однією адресою разом з [PERSON] .\~ Відповідачем додатково надано до суду довідку про грошове забезпеченню за період з березня 2023 року по липень 2024 року, згідно з якою розмір щомісячного грошового утримання останнього є практично незмінним. Крім цього, відповідачем надано до суду постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 29.08.2024 руко, що свідчить про те, що до вказаного періоду часу судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей не виконувався. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція ООН «Про права дитини»), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~ Відповідно до ч.1,2 ст. 3 Конвенція ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Верховний суд в постанові від 12 січня 2022 року в справі № 545/3115/19 підтримав правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, де зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не надала до суду жодних документально підтверджених доказів щодо зміни матеріального становища або сімейного стану сторін у справі, погіршення або поліпшення здоров`я та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, тому її вимоги щодо збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню у зв`язку з їх не доведенням позивачем.

Outcome: dismissed