Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яка мала місце 30.06.2023 р. на паркомісці ЖК «Парус» на [ADDRESS] з вини водія [PERSON] , позивача було госпіталізовано. За фактом описаної дорожньо-транспортної пригоди ст.слідчим ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 у Львівській області було порушено кримінальне провадження № 12023141370000580 від 01.07.2023 року за ознаками ст. 286 ч. 1 КК України. ДТП потерпілій особі заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування та реабілітацію. З метою досудового врегулювання спору між ним та відповідачем було укладено домовленість і відповідач мав виплатити йому 60000грн. на лікування. Згідно розписок відповідачем було передано позивачу 15.08.2023 року 20000грн., а також відповідач зобов`язався передати позивачу 20000грн. до 25.09.2023 року, які передав, та 20000грн. до 15.10.2023 року. Однак, останній платіж відповідач не виплатив. У зв`язку з безперервним лікуванням та болями, які він відчуває після наїзду, вимушений звернутись до суду з позовом про відшкодування шкоди. Дана ДТП стала причиною значних фізичних, моральних та душевних страждань, які пов`язані з ушкодженням їх здоров`я, погіршенням загального душевного стану, з порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження звичного способу життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Вважає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду в розмірі 5000грн. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали\~справи,\~оцінивши в\~сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що 30.06.2023 р. на паркомісці ЖК «Парус» на вул.Кульпарківська, 64А з вини водія відповідача [PERSON] , відбулася ДТП - наїзд на пішохода [PERSON] , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ліктьового відростка ліктьової кістки, закритий багато уламковий перелом ліктевого паростка ліктевої кістки із зміщенням к.ф., закритий кососпіральний перелом в/3 діафізу лівої малогомілкової кістки без зміщення к.ф., що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №53850. 01.07.2023 року вказані відомості внесено до ЄРДР за № 12023141370000580 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з власноручно написаних відповідачем [PERSON] розписок від 15.08.2023 року та 25.09.2023 року, останній зобов`язався виплатити позивачу [PERSON] 60000грн. на лікування. Проте, відповідачем було передано позивачу 15.08.2023 року 20000грн. та до 25.09.2023 року ще 20000грн., що підтверджується поясненнями позивача в позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У ч. 3 ст. 23 ЦК України, встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в результаті ДТП, яка відбулася 30.06.2023 року, отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований у КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» ВП «Лікарня Святого Пантелеймона». Тому, з огляду на встановлені обставини, враховуючи характер душевних страждань, яких зазнав потерпілий [PERSON] внаслідок ушкодження здоров`я, перенесений у ході лікування фізичний біль, тривалий характер відновлення здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на думку суду, позивачем обґрунтованою є моральна шкода в розмірі 5 000 гривень, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору в сумі 3028грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved