Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

позивачка [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати між сторонами шлюб, який був зареєстрований 18.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області. В обґрунтування позову зазначає, що 18.06.2011 сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області. Від спільного подружнього життя сторони дітей немають. Протягом останніх років стосунки між сторонами поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я припинила своє існування, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Зазначила, що примирення між ними є неможливим, оскільки розлад сім`ї носить тривалий характер. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 08.04.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 09.04.2024 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.04.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 10.05.2024 провадження у справі зупинено для надання сторонам у справі строку для примирення, терміном до двох місяців. Ухвалою суду від 10.07.2024 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду представником позивачки адвокатом Медик О.І. подана заява, в якій просив суд розгляд справи проводити без присутності позивачки та її представника та розірвати шлюб укладений між сторонами без надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутності та долучив письмові пояснення на позовну заяву. Судом на підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Позивачка [PERSON] звертаючись до суду з даним позов зазначає, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить інтересам сторін. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивачки на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011, однак на даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Відтак, з огляду на стійке волевиявлення позивачки та, беручи до уваги наведені вище обставини, в тому числі і те, що надання сторонам терміну для примирення не дало очікуваного результату, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також вимогу позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачці прізвище: « [PERSON] ». Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved