Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

У січні 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 32 800 грн., інфляційні втрати в розмірі 857,48 грн., 3% річних в розмірі 150,96 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 30.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір № 4699922 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020. Сума кредиту складає 10 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту (29.09.2021) вказується в Графіку обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, однак останній свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим на підставі пункту 4.3 кредитного договору договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. В подальшому, 25.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.01.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 28.02.2024. 08.02.2024 представник відповідача - адвокат Малиневський П.П., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з відзивом на позов, в якому вказує, що відповідач не визнає позов і просить суд відмовити в його задоволенні. Вказує, що позивач не представив доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна», заповнення заявки на кредит та отримання ним ідентифікатора. До позовної заяви не додано роздруковану реєстраційну форму з сайту компанії, яка б демонструвала послідовність дій позичальника перед укладанням договору, включаючи введення персональних даних та ознайомлення з умовами кредитування. Це свідчить про відсутність доказів укладення договору відповідачем. Відповідач не отримував примірник кредитного договору, який є підставою для стягнення заборгованості, і побачив його вперше лише після ознайомлення з матеріалами справи. Позивач не надав жодних доказів надсилання договору відповідачу на електронну адресу чи в особистий кабінет. Крім того, у цій справі не доведено, що позивач або первісний кредитор надсилали відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та копію договору факторингу. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про відступлення права вимоги не відповідає формі, передбаченій додатком № 3 до договору факторингу. У ньому відсутні такі важливі дані, як інформація про клієнта-боржника та номер кредитного договору, за яким відбулося відступлення права вимоги новому кредитору, а також не вказано розмір заборгованості і не представлено детального розрахунку. Також не було прикріплено сам договір факторингу. Крім того, повідомлення надіслано електронною поштою, хоча договір факторингу вимагає надсилання простою кореспонденцією. Твердження позивача про неодноразове повідомлення відповідача про наявність боргу засобами телефонного зв`язку та електронної пошти також жодними доказами не підтверджено. Заявлено, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. з точки зору позивача є необґрунтованою та явно завищеною. Крім того, заявлено про орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач вже поніс і очікує понести в розмірі 10 000 грн. 14.02.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з відповіддю на відзив, в якій зазначив про особливості укладення електронного договору та необхідність здійснення отримувачем коштів певного алгоритму дій, що дає можливість отримати в користування кредит. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Просить\~ задовольнити позов в повному обсязі. 28.02.2024 ухвалою суду витребувано від АТ "СЕНС БАНК" інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 30.08.2021 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ "СЕНС БАНК", у сумі 10 000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230).. 28.02.2024 в судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. 28.02.2024 представник відповідача заперечував відносно задоволення позову згідно викладених у відзиві підстав. 15.03.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. 22.03.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 21.08.2024 представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» засобами електронного зв`язку звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з урахуванням поданих заяв та клопотань. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, позиція сторони суду зрозуміла. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4699922 про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.1 даного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. Сума кредитування, згідно з пп. 1.3-1.5 договору, складає 10 000 грн., строк кредиту - 30 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка, згідно п. 1.5.1. становить 1,90% в день, знижена процентна ставка, згідно п. 1.5.2 договору - 0,95% в день. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С170695». Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього договору встановлено загальну вартість кредиту в розмірі 12 850 грн., що включає тіло кредиту в розмірі 10 000 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 2 850 грн. Листом АТ "СЕНС БАНК" № 3016-БТ-32.2/2024 від 15.03.2024 підтверджено, що платіжна карта [NUMBER] дійсно відкрита на ім`я [PERSON] та 30.08.2022 на дану платіжну картку зараховано 10 000 грн. 25.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25-05/2022 від 25.05.2023, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 4699922. Загальна сума заборгованості становить 32 800 грн., з яких 10 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 22 800 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивачем на підтвердження вимог надано паспорт споживчого кредиту, лист про відступлення права вимоги, Правила надання коштів у позику, перелік успішних транзакцій, розрахунок заборгованості. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому встановлюється воля останніх. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 81, частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором між кредитором, як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи, тому доводи відповідача в цій частині судом відхиляються. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц). За умовами договору позики № 4699922 від 30.08.2021 передбачено надання кредиту в розмірі 10 000 грн. строком на 30 днів. Отже, позивач за вказаним договором має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок (1,90%) та становить 5 700 грн. (10 000х1,90/100х30). Саме ця заборгованість по процентам має бути стягнута з відповідача на користь позивача, в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаної норми, з відповідача на користь позивача слід стягнути\~ інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 22.02.2022 в розмірі 458,57 грн. та три відсотки річних в розмірі 68,39 грн. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем до відповідача заявлено позовні вимоги на загальну суму 33 808,44 грн., задоволено судом до стягнення суму 16 226,96 грн., тобто 48% від заявленої суми, отже сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 162,75 грн. (2 422,40 х 48%). Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 10 000 грн суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що разом з позовом представником позивача надано докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, а саме: 1) договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст» та адвокатом Столітнім М.М., відповідно п.п. 1.1 клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; 2) звіт про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023, складений 09.01.2024 на суму 10 000 грн.; 3) рахунок на оплату послуг адвоката по замовленню № 1927/09/01 від 09.01.2024 на суму 10 000 грн.; 4) платіжна інструкція № 2705 від 08.01.2024 про оплату ТОВ ФК «Фінтраст Україна» адвокату [PERSON] грошових коштів в сумі 10 000 грн.; 5) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020. Суд при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд враховує заперечення представника відповідача щодо розміру судових витрат, однак зауважує, що представником заявлено до відшкодування таку ж суму коштів (10 000 грн.), що свідчить про її реальність, обґрунтованість та розумність, виходячи саме з обставин цієї справи. З огляду на вказаний висновок, витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній судом частині, тобто 48% від заявленої суми, що становить 4 800 грн.\~ (10 000 х 48%), в іншій частині витрат на правову допомогу слід відмовити.

Outcome: partial