Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

08 серпня 2024 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Казанківського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що позивач перебуває з відповідачкою у шлюбі з 14 вересня 1996 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 08.\~ Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 2004 року. Позивач має іншу сім`ю та п`ятьох дітей. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки шлюб носить формальний характер, примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с.14). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. (а.с.36). Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30 травня 2024 року Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 1996 року, виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 08.\~ (а.с.7). Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, вони не можуть, оскільки тривалий час не спілкуються. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки. З 2004 року разом не проживають, позивач має іншу сім`ю та п`ятьох дітей. Вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved