Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

У червні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року у справі № 600/6948/21-а задоволено позов її чоловіка [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, а саме визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, щодо відмови в перерахунку пенсійного забезпечення та проведенні виплат перерахованого пенсійного забезпечення, [PERSON] , з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №33/46-849/7048 від 22.06.2021 року у розмірі 74% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсійного забезпечення за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №33/46-849/7048 від 22.06.2021 року у розмірі 74% грошового забезпечення; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь [PERSON] судовий збір у сумі 454 грн. На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який звернуто до виконання. В подальшому, відповідачем в рамках виконавчого провадження було повідомлено про те, що на виконання рішення у справі №600/6948/21-а здійснено [PERSON] перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №33/46-849/7048 від 22.06.2021 у розмірі 74% грошового забезпечення. Різниця пенсії визначена відповідно до рішення суду за період з 01.12.2019 по 31.05.2022 складає 215708,98 грн. включена до Реєстру рішень суду станом на 06.10.2022 року зареєстровано за номером 226561. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яку вона прийняла, звернувшись у встановлений строк до приватного нотаріуса Савчук В.Г. із заявою про відкриття спадщини та окрім неї інших спадкоємців немає. Зазначала, що 16.10.2023 вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Черновецькій області із відповідною заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, натомість отримала відмову із роз`ясненням про те, що до Реєстру рішень вноситься інформація про особу, яка має право отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю стягувача та документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. При цьому таким документом є ухвала про заміну сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), яка може відбуватися за заявою заінтересованою особи до суду згідно ч.1 ст. ст. 379 КАС України. Натомість, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №600/6948/21-а відмовлено в задоволенні її заяви про заміну стягувача виконавчому листі у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Посилаючись на норми матеріального права, практику Верховного суду у справах щодо спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії, звернулась до суду з даним позовом та просила визнати за [PERSON] право власності за законом на грошові кошти недоотриманої пенсії в сумі 215708 гривень 93копійок в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що нараховані за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/6948/21-а від 28 березня 2022 року; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у вигляді недоотриманої ним за життя доплати пенсії з урахуванням її розміру, встановленим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі№ 600/6948/21-а від 28 березня 2022року на суму у розмірі 215708 гривень 93 копійок за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року. На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Перевіркою матеріалів архівної пенсійної справи [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено, що за життя він отримував пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсією забезпечений по 31.03.2023. Разом з цим, за життя [PERSON] на виконання, зокрема, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по адміністративній справі №600/6948/21-а (набрало законної сили 28.04.2022), що 30.03.2022 надійшло до Головного управління, що виконано 10.05.2022, проведено перерахунок пенсії. Суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Різницю боргу пенсії, визначену відповідно до рішення суду включено до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] до зазначеного вище Реєстру внесено відповідну інформацію. Таким чином, вважає вимоги позивача про визнання права власності у порядку спадкування на грошові кошти в сумі 215708,93 грн. безпідставними. Зазначав, що відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Таким чином, вважає, що нарахована позивачу сума має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснена за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Звертав увагу на те, що невиконання судового рішення Головним управлінням в частині виплати нарахованих стягувачу грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування, а також коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. В рамках судового розгляду даного спору судом витребувано докази, а саме у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 14/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою заступника начальника ВПВР Управління забезпечення ПВР у Чернівецькій області від 16.06.2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №600/6948/21-а виданого 02.05.2022 року, яким зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсійного забезпечення за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області» про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №33/46-849/7048 від 22.06.2021 року у розмірі 74% грошового забезпечення (а/с 28, 29). [INFO] [PERSON] помер та позивач у встановленому законом порядку як спадкоємець першої черги за законом звернулась в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Окрім неї іншим спадкоємцем є донька покійного - [PERSON] , яка 10.04.2023 року звернулась до нотаріса із заявою про відмову від права на прийняття спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються копіями матеріалів спадкової справи №14/2023 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, натомість відповідач листом від 31.10.2024 року відмовив в задоволені такої заяви, вказуючи на те, що заборгованість по виконанню рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/6948/21-а від 28.03.2022 станом на дату смерті [PERSON] не виплачена та різницю боргу пенсії, визначену за рішенням суду включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того пенсійним органом вказано, що до Реєстру рішень вноситься інформація про особу, яка має право отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю стягувача та документи, що дають право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. При цьому таким документом зі змісту відповіді органу ПФУ є згідно ч.1 ст. ст. 379 КАС України ухвала про заміну сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), яка може відбуватися за заявою заінтересованою особи до суду (а/с 19). Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №600/6948/21-а відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про заміну стягувача виконавчому листі у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (а/с 37). Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбаченістаттею 608ЦК України (ст. 1219 ЦК України). За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). В силу ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (ст. 1227 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст. 1227 ЦК України доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст.1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Відповідно до ч. 1 ст.91Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі ст. 46 цього ж Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Аналіз указаних норма дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходить від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити). Судом встановлено, що за життя [PERSON] не було виплачено нараховану пенсію в сумі 215708,93 грн., що підтверджується розрахунок сум, зол підлягають виплаті на виконання рішення суду (а/с 26). Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини. Такий підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19 де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз ст.ст. 1218, 1219, 1227ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум. Не заслуговують на увагу доводи відповідача у тексті відзиву про наявність правових підстав для відмови в позові з посиланням на вимоги ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на наступне. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Норми ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути прийняті до уваги, так як прямо суперечать ст. 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання. Твердження відповідача, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, жодним чином не впливає на на права позивача на стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватися через відсутність відповідного фінансування. З цих же підстав суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що оскільки порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду станом на даний час не встановлений, тому виплата заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника. При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08.11.2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30.11.2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Відтак, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1725,60 грн. та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved