Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

05 січня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - виконавчий комітет Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області та Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про позбавлення батьківських прав, в якому зазначив,що від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою у них народився син [PERSON] [INFO] . Після народження сина сторони проживали разом однією сім`єю ще два роки, вели спільне господарство, виховували сина. В травні 2012 року відповідачка покинула позивача, склала нову сім`ю, перешкоджала приймати участь у вихованні сина. Не зважаючи на це, позивач продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання сина, цікавився його життям. Мати дитини [PERSON] на початку воєнних дій в Україні покинула сина на позивача та виїхала за кордон. Так син був позбавлений піклування матері і наказом служби у справах дітей ВК Олексіївської сільської ради № 15 від 30.05.2022 року сина тимчасово, до прийняття рішення щодо подальшого влаштування у разі повернення матері, влаштували в сім`ю батька. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.10.2023 року по справі № 632/913/23, провадження № 2/632/388/23 [PERSON] визнано батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , зі зміною в актовому записі про його народження прізвища на « [PERSON] » та зазначенням позивача батьком [PERSON] . Мати дитини відповідачка [PERSON] на даний час вихованням своєї дитини не займається, не виявляє до неї інтересу, з сином не спілкується, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його розвиток як складову виховання. Зважаючи на таку поведінку відповідачки та по взаємній згоді з сином, позивач прийняв рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Від нього надійшла телефонограма, в якій він справу просить розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] викликалася у судове засідання на 04 вересня 2024 року на 11 годину 00 хвилин у якості відповідачки у справі № 632/45/24 за позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав через оголошення на веб-сайті Первомайського міськрайонного суду Харківської області веб-портал Судова влада України, заперечень щодо позову до суду не подано, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами [PERSON] згодні та підтримують їх в повному обсязі. Від третьої особи Первомайського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 27, виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.10). Після народження сина сторони проживали разом однією сім`єю ще два роки, вели спільне господарство, виховували сина. В травні 2012 року відповідачка покинула позивача, склала нову сім`ю, перешкоджала приймати участь у вихованні сина. Не зважаючи на це, позивач продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання сина, цікавився його життям. Мати дитини [PERSON] на початку воєнних дій в Україні покинула сина на позивача та виїхала за кордон. Так син був позбавлений піклування матері і наказом служби у справах дітей ВК Олексіївської сільської ради № 15 від 30.05.2022 року сина тимчасово, до прийняття рішення щодо подальшого влаштування у разі повернення матері, влаштували в сім`ю батька (а.с.11). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.10.2023 року по справі № 632/913/23, провадження № 2/632/388/23 [PERSON] визнано батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , зі зміною в актовому записі про його народження прізвища на « [PERSON] » та зазначенням позивача батьком [PERSON] (а.с.13-16). Мати дитини відповідачка [PERSON] на даний час вихованням своєї дитини не займається, не виявляє до неї інтересу, з сином не спілкується, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його розвиток як складову виховання. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.38-41), мати [PERSON] повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , тому в найкращих інтересах дитини є доцільність позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, і тим самим знехтувала батьківськими правами та обов`язками щодо своєї неповнолітньої дитини. Тому, захищаючи права та інтереси неповнолітньої дитини слід позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved