Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя. В обґрунтування поданого позову зазначив, що з 15.08.1985 року вони перебувають в шлюбі який зареєстрований у Відділі запису актів громадського стану Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів за актовим записом №1441. За час їхнього сімейного життя склалися обставини, які призвели до неможливості спільного проживання з відповідачкою. Через непорозуміння між ними виникли напружені відносини, конфлікти, а дружина з 10.01.2007 року переїхала на інше місце проживання, а саме до Іспанії. Їхні з дружиною наміри щодо подальшого сімейного життя не змінилися. Як і раніше, у їхнього подружжя наявні умови для окремого проживання. При цьому намір про розірвання шлюбу у них не виник. Умовами шлюбного договору вони не обтяжені. Діти на їхньому утриманні не перебувають. Тому просить суд встановити для подружжя [PERSON] та [PERSON] режим окремого проживання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.07.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.08.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спірні правовідносини сторін стосуються правовідносин щодо шлюбу, прав та обов`язків подружжя, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми\~Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до часини першої\~статті 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Принцип добровільності шлюбу, закріплений у\~статті 24 СК України, передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства, встановлена державна реєстрація шлюбу (ч. 1\~ст. 27 СК України). До правових наслідків шлюбу\~статтею 36 Сімейного кодексу України\~законодавцем віднесено виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 119 СК України\~за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. На підставі\~статті 120 Сімейного кодексу України\~встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Пленум Верховного Суду України п.12 постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначає, що при застосуванні положень статей\~119,\~120 СК\~судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Сімейний кодекс України\~не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням руду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.08.1985 року перебувають в шлюбі який зареєстрований у Відділі запису актів громадського стану Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів за актовим записом №1441. Ураховуючи, що позивач та відповідач наразі спільно не проживають та не підтримують стосунки як подружжя, відповідачка переїхала на інше місце проживання за кордон, що визнано сторонами під час розгляду справи та в силу положень\~ст. 82 ЦПК України\~звільнено від доказування, а також з метою вжиття заходів для збереження сім`ї, що може мати позитивні наслідки для подальшого відновлення повноцінних шлюбних стосунків, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 119 Сімейного кодексу України режим окремого проживання\~припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved