Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

13 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не можливе, збереження сім`ї є неможливим, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. 09.02.2024 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 12.03.2024 року винесено ухвалу про зупинення провадження у справі. Сторонам надано тримісячний строк для примирення. 13.06.2024 року винесено ухвалу про поновлення провадження у справі. Призначення відкритого судового зсідання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засідання заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши позивачку, відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим 26.09.2015 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Із позову, поданого на адресу суду встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалось, через різні погляди на життя, подружні відносини фактично перестали існувати, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб існує формально та суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні сторони визнали факт подружньої зради відповідача та окремого проживання протягом певного періоду, відповідач заперечував проти позову, висловлюючи намір зберегти сім`ю, однак позивачка категорично заперечила проти примирення, надалі сторони ухилились від явки до суду, додаткових аргументів не представили, тому вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів та із врахуванням вже висловленої сторонами позиції суд вважає заперечення відповідача непереконливими, оскільки подальше збереження шлюбу всупереч волі позивачки порушує її права та законні інтереси. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність заяв позивачки її прізвище слід залишити без змін. Враховуючи заяву позивачки судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved