Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі і на частку у квартирі [ADDRESS] . Вона весь час вважала, що дана квартира належить на праві приватної власності їй, [PERSON] . Однак у березні 2024 року вона випадково виявила за місцем проживання покійного чоловіка правовстановлюючі документи на квартиру, з яких їй стало відомо, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить їй, її покійному чоловікову [PERSON] та їх доньці [PERSON] . І тільки тоді вона дізналася, що повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Позивач вказала, що окрім неї, після смерті чоловіка, до спадкоємців першої черги за законом належить їхня донька [PERSON] , однак вона на спадщину не претендує і приймати її не бажає. Також позивач вказала, що вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знала, що її потрібно було подавати у шестимісячний строк з дня смерті чоловіка. У зв`язку із вищевказаним [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож просили суд визначити для неї додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивачки адвокат Закревський І.В. надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника, заявлені вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, якою не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] . Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 10 червня 2024 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, [PERSON] помер [INFO] . Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно вимог\~ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 03.05.1995 року № 15, виданого Володимир-Волинським фондом комунального майна, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, позивач має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~положеньст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався в день відкриття спадщини [INFO] та закінчився відповідно 11 квітня 2010 року. У визначений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , мотивуючи це тим, що їй не було відомо, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить їй, її покійному чоловікову [PERSON] та доньці [PERSON] . Вона весь час вважала, що квартира належить їй одній. Лише у березні 2024 року вона випадково виявила за місцем проживання покійного чоловіка правовстановлюючі документи на квартиру, з яких їй стало відомо, що квартира належить не їй одній, а й членам її сім`ї. Саме з цієї причини вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Також у матеріалах справи є пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] не було відомо, що її покійному чоловікові [PERSON] належала частка у квартирі [ADDRESS] . Про це вона дізналася лише навесні 2024 року. Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого чоловіка, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, [PERSON] не могла у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки їй не було відомо, що покійний чоловік мав у власності частку квартири, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. З огляду на те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, остання не може захистити своє право, а відповідач проти позову не заперечує, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved