Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому\~2022\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] . В обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що між ним та відповідачем 16 жовтня 1981 року зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 16 травня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу, 28 березня 2000 року, за спільні кошти сторонами на ім`я відповідача придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року у цивільній справі № 361/2647/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 01.06.2020, у порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Право власності на 1/2 частину квартири зареєстровано на підставі зазначеного вище рішення суду у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2018. Однак, будучи власником половини квартири, позивачу чиняться перешкоди у праві володіння та користування нею, ключі відповідач не надає, відмовляється впускати [PERSON] до квартири. З метою усунення перешкод в користуванні вищевказаним нерухомим майном, 30.10.2018 позивач звертався до Броварського відділу поліції ГУПН в Київській області, який згідно висновку від 08.11.2018 рекомендував звернутися до суду з позовом про вселення. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просив вселити його в квартиру [ADDRESS] , а також зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди позивачу в користуванні вказаною квартирою. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 06 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] та її представник адвокат Хоменко І.М. також не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідача та її представника, адвокат просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] не чинить перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою. Обставини справи, що встановлені судом Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00017846698 від 29 березня 2017 року, 16 жовтня 1981 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 499. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». (а.с. 6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00017846371 від 29 березня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 травня 2014 року (а.с. 7). З копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25 лютого 2000 року, приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Авраменко Н.А., видно, що 25 лютого 2000 року [PERSON] , перебуваючи в шлюбі з позивачем, набула у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року у цивільній справі № 361/2647/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у порядку поділу спільного майна подружжя, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постановою Верховного Суду від 01 червня 2020 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року в частині визнання права власності за 1/2 частину квартири за [PERSON] залишено без змін. 03 жовтня 2018 року зареєстроване право приватної спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140542555 від 08 жовтня 2018 року (а.с. 26). З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що колишня дружина не впускає його до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного уживання в них (ст. 380 ЦК України). Відповідно до статті 383 ЦК України, квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Отже, судом встановлено, що між сторонами склалися конфліктні стосунки, позивач звертався до правоохоронних органів щодо неправомірних дій відповідача та не надання доступу до квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, позивач не має можливості користуватися належним йому майном, оскільки відповідач не надає позивачу ключів від квартири, відповідно чинить перешкоди у вільному користуванні належною йому на праві власності частиною квартири. На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач дійсно позбавлений права користуватися належною йому на праві власності частиною квартири, тому позовні вимоги [PERSON] про є доведеними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved