Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

11.07.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] . \~ Ухвалою суду від 15 липня 2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 05.08.2024 року відповідач [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи\~позовні вимоги\~позивачка вказує,\~що з\~відповідачем по\~справі перебувала\~у зареєстрованому\~шлюбі.\~Мають двох\~неповнолітніх дітей.\~В період\~шлюбу придбали\~2-х\~кімнатну квартиру\~ [ADDRESS] . Після розлучення залишились проживати в спірній квартирі, діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. На даний час їх відносини перейшли у неприязні. Врегулювати спір мирним шляхом не можуть, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить виділити у її користування кімнату площею 19.9 кв.м.,з лоджією, в користування відповідача виділити кімнату площею 12.2 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та комірчину залишити в загальному користуванні. Представник позивачки адвокат Мішалова М.І., яка представляє інтереси на підставі ордера ВХ № 1072984 від 10.07.2024 року, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки. Заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що сторони з 29.04.2006 року по17.11.2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів Федіра та [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу колишнє подружжя придбали 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.02.2013 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Романовою Н.М., реєстровий № 263. Позивачка вказує, що після розлучення залишились проживати в спірній квартирі, діти проживати з нею та перебувають на її утриманні. На даний час їх відносини перейшли у неприязні. Врегулювати спір мирним шляхом не можуть, тому звернулася до суду з даним позовом. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Крім того, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 цього Кодексу передбачено, що власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1\~та 2\~статті 355\~ЦК України,\~передбачено,\~що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 385 вказаного Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 статті 391 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами. Які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Крім того, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки в квартирі неможливий. Суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (в т.ч.кімнати) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор,тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Outcome: approved