Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи 1.1. 25.07.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців, а саме заборонити заінтересованій особі: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що спільно з нею проживає син [PERSON] , який регулярно вчиняє фізичне та психологічне насильство відносно неї (вчиняє сварки, побиття, погрожує, ображає, залякує і т.і.). Заявниця не може захистити себе самостійно, на зауваження кривдник не реагує. Домашнє насильство продовжується тривалий час, що підтверджується численним зверненнями до поліції та терміновими заборонними приписами. На сьогоднішній день [PERSON] ніде не працює, цілими днями спить, усі витрати на життя (оплата комунальних послуг, придбання продуктів харчування тощо), заявниця несе самостійно. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173-2 КУпАП. Проте насильство станом на час звернення із заявою не припиняється. ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 року, справа №946/6033/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою судді від 29.07.2024 року відкрито окреме провадження у справі. 2.3. Учасники судового процесу, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Заявниця направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Заінтересована особа причини неявки не повідомила. Адвокат Бальжик К.Д. подану заява підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі. 2.4. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин 3.1. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] (а.с.29). 3.2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/5606/24 (провадження № 3/946/2109/24) від 11.07.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень (а.с.17). 3.3. 18.11.2023 року Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області винесено обмежувальний припис серії АА №422364 відносно [PERSON] строком на 10 діб з «13» год. «30» хв. 18.11.2023 року по «13» год. «30» хв. 28.11.2023 року (а.с. 24). 3.4. 06.07.2024 року Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області винесено обмежувальний припис серії АА №468037 відносно [PERSON] строком на 5 діб з «15» год. «00» хв. 06.07.2024 року по «15» год. «00» хв. 11.07.2024 року (а.с. 25). ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 4.4. У відповідності до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 4.5. Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон №2229-VIII). 4.6. Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. 4.7. Пунктом 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 4.8. Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (частина 1 статті 350-3 ЦПК України). 4.9. Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. 4.10. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII). 4.11. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. 4.12. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. 4.13. Згідно з частини 2 статті 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 4.14. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. 4.15. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII). 4.16. Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (пункт 10 частини першої статті першої Закону №2229-VIII). 4.17. Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. 4.18. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону №2229-VIII). 4.19. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). 4.20. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 4.21. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. 4.22. Оцінивши долучені до матеріалів тимчасові заборонні приписи стосовно кривдника, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, суд приходить до висновку про те, що вказані докази доводять доводи заявниці про вчинення фізичного або психологічного насильства саме [PERSON] . 4.23. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, пріоритет має бути надано безпеці постраждалої особи, а не праву користування житлом кривдника, поведінка якого переходить у більш жорстку форму, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис. 4.24. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено. 4.25. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 4.26. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. 4.27. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. 4.28. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved