Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.07.2024 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони з 30.11.2019 перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Позивач вказувала, що внаслідок втрати поваги, любові, довіри та дружби, сім`я фактично зруйнувалася, шлюбні стосунки не підтримуються. Зазначала, що [PERSON] є працездатним, має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця та на її утримання. В поданій до суду позовній заяві просила суд розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.07.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] в поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 30.11.2019 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 22.07.2024. Частинами 2-4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітній [PERSON] , [INFO] , не досяг трьох років, проживає разом з матір`ю [PERSON] . Норми ст. 84 СК України передбачають право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. При визначенні розміру утримання на користь дружини, з якою проживає дитина, судом враховується матеріальне становище сторін по справі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, як того просить позивач, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в частині вимог про стягнення аліментів в розмірі 2422,40 грн. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн за розгляд судом позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved