Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, 24.01.2017 сторони зареєстрували шлюб і Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №118. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2021 у справі №127/16093/21, розірвано шлюб між сторонами. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2023 у справі №127/6910/23, позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини задоволено. Визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . 24.01.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення у справі №127/1389/24, яким заяву [PERSON] до [PERSON] про видачу Судового наказу про стягнення аліментів задоволено. Завдяки батькові дитина в повній мірі отримує гармонійний розвиток її особистості, отримуючи любов і розуміння, вона зростає під піклуванням і відповідальністю свого батька, в тому числі і в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення, про що безпосередньо вказано в положеннях принципів статті 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року. Натомість матір дитини, - [PERSON] , постійного місця проживання та постійного джерела доходу не має, після початку війни покинула свою дитину та виїхала за кордон, де перебувала понад 1 рік, а після повернення додому до дитини не навідується, матеріально та морально не підтримує доньку та не вживає заходів стосовно її виховання, вибрала для себе пасивну позицію, самоусунулася від материнського обов`язку участі у вихованні та утриманні своєї доньки. За період спілкування позивач намагався донести до відповідачки необхідність спілкування з донькою та встановлення міцного емоційного зв`язку з нею, однак його прохання залишилося без уваги. За весь час, як після народження доньки так і після припинення спільного проживання подружжя, відповідачка ніяким чином не виявляла бажання поспілкуватися з дитиною, не піклується про неї, не виявляє інтересу в подальшій долі, не цікавиться її успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, відпочинку, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що має місце факт ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків, а тому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано у Служби у справах дітей ВМР відповідний висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . 11.04.2024 на адресу суду надійшла заява відповідачки [PERSON] . В заяві остання зазначила, що відзив на позовну заяву подавати не бажає, викладені у заяві факти відповідають дійсності, а тому позовну заяву щодо позбавлення батьківських визнає повністю та просить її задовольнити. Виконавчий комітет Вінницької міської ради 18.06.2024 надав суду висновок від 10.06.2024 за №01/00/011/139987, відповідно до якого Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дегтяров О.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зазначили, що відповідачка не виконує своїх материнських обов`язків щодо доньки, вона не опікується ним матеріально, не забезпечує його розвиток, медичне обслуговування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Від представника Служби у справах Вінницької міської ради Томчук О.В. надійшла заява, у якій просила розглядати справу та виносити рішення у її відсутність, підтримала наданий висновок органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст.ст.19, 150, 151-154, 164-166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 24.01.2017 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис №118. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 28.02.2017 року, актовий запис №768, під час шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , батьками якої являються громадяни України: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.09.2021 у справі №127/16093/21, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 08.10.2021. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2023 у справі №127/6910/23 визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 25.08.2023. 24.01.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку. Постановою головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.02.2024 відкрито виконавче провадження №74042242. Відповідно до довідки №01 від 06.01.2022 року, виданої [PERSON] , про те, що [PERSON] дійсно є вихованкою КЗ «Дошкільний навчальний заклад №43 Вінницької міської ради» з 21.08.2019 (наказ №144-ОД від 21.08.2019) і по теперішній час. Згідно із довідки №06-04/63 від 23.02.2023 року, виданої КЗ «Вінницький ліцей №27 ВМР», [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує госпрозрахункову групу дошкільної підготовки «Пізнайко» при КЗ «Вінницький ліцей №27 ВМР». у 2022-2023 навчальному році. Оплату батьківської щомісячної плати за відвідування групи у розмірі 550 гривень здійснює батько дитини [PERSON] , [INFO] і всього за період із 04.11.2022 по 22.02.2023 років сплачено 2200 гривень. Дитину приводить та забирає батько [PERSON] або бабуся [PERSON] Відповідно до довідки №06-04/010 від 12.01.2024, виданої КЗ «Вінницький ліцей №27», [PERSON] , [INFO] , дійсно є ученицею 1-Є класу КЗ «Вінницький ліцей №27» у 2023-2024 році. Систематичний контроль за станом виховання та навчання дитини здійснює батько учениці [PERSON] . Мати [PERSON] не бере участі у вихованні та навчанні дитини. Згідно із відповіді на адвокатський запит №229/01-15 від 01.03.2023 року, наданої КНП «ЦПМСД №1 м. Вінниці», декларація із сімейним лікарем для надання медичних послуг дитині [PERSON] , [INFO] , була підписана її батьком [PERSON] , від 30.05.2018 року. З моменту укладення декларації до серпня 2020 року візити до дитини [PERSON] до сімейного лікаря відбувалися за участі матері [PERSON] та батька [PERSON] ., однак з листопада 2020 року дитину до лікаря почав супроводжувати лише її батько [PERSON] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит за вих. №91-9722/18/23-Вих. від 06.03.2023 року, наданою Державною прикордонною службою України, громадяни України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2019 по 06.03.2023 року державний кордон України не перетинали. Згідно із довідки №1597 від 09.12.2021 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, [PERSON] , який зареєстрований та проживає у [ADDRESS] , з 10.06.2021 року проживає разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] , частково навідується до своєї доньки. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини [PERSON] батько несе самостійно що підтверджується сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї від 09.12.2021 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці власнику уповноваженому власнику (співвласнику, наймачу) житлового приміщення (будинку), членові житлово-будівельного кооперативу [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , про те, що до складу сім`ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] (уповноважений власник, співвласник, наймач), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (правнучка) [PERSON] (внук). Згідно із довідки №184 від 22.02.2023, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, [PERSON] , який зареєстрований та проживає у [ADDRESS] , з 10.06.2021 року проживає разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] , не навідує дитину. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини [PERSON] батько несе самостійно що підтверджують гр-ни: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї від 22.02.2023 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у житловому будинкові [ADDRESS] . Згідно із довідки №37 від 10.01.2024 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, [PERSON] , який зареєстрований та проживає у [ADDRESS] , з 10.06.2021 року по теперішній час проживає разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї від 10.01.2024 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у житловому будинкові [ADDRESS] . Згідно із заповіту, посвідченого 27.02.2023 року приватним нотаріусом Сорочинською І.Г., громадянка України [PERSON] усе належне їй майно заповідає сину [PERSON] , [INFO] , та онуку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Медичної довідки серії 10ААЖ №996398 від 24.04.2023 року, [PERSON] за психіатричною допомогою не звертався. Згідно із Сертифікату про проходження наркологічного огляду серії 10ААЗ №24.04.2023, виданої для суду, наркологічні протипоказання до провадження відсутні. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку ФОП від 25.04.2023 року, [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно із довідки №1 від 01.03.2024 року, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] з 01.03.2024 року працює на посаді експедитора. До матеріалів справи долучена копія заяви відповідачки [PERSON] від 23.04.2024, посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сорочинською І.Г. та зареєстрована в реєстрі за №224. Згідно заяви [PERSON] відмовляється від виховання своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 10.06.2024 №01/00/011/1399987. Як слідує з висновку служба у справах дітей вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини батько [PERSON] повідомив, що мати [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні доньки з 2022 року, життям та здоров`ям [PERSON] не цікавиться, пояснив що місце проживання колишньої дружини йому не відоме. Мати дитини [PERSON] на засіданні комісії, яке відбулось 04.06.2024 року пояснила, що проживає у м. Вінниці, виховує 4 місячного сина, зазначила що батьківські обов`язки виконує, з донькою періодично спілкується, місяць тому надала кошти на придбання одягу для доньки. [PERSON] повідомила, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] та вказала, що батько пояснив необхідність позбавлення її батьківських прав тим, що це буде лише «на папері», хоче щоб дитина була на утриманні батька. Мати зазначила, що ніхто не заборонить їй приходити до дитини, спілкуватися з нею та утримувати, оскільки вона її народила. Зі слів дитини [PERSON] , мама телефонує не часто, вітає з днем народження, дарує подарунки (цукерки). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Суд виходить з того, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Водночас позбавлення батьківських прав матері щодо неповнолітньої дитини є крайнім заходом впливу. При застосуванні пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має встановити винну поведінку матері щодо дитини, а саме її умисне ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Суд також бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом не виявлено обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїм обов`язком по вихованню дітей, а відтак не встановлено обставин для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав. Найкращим інтересам дітей в даному випадку відповідатиме збереження родинних сімейних зв`язків з обома батьками. При цьому, наявну в матеріалах справи нотаріально посвідчену заяву матері дитини про визнання позову суд не бере до уваги з підстав, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки вважає, що визнання відповідачкою позову порушує права та інтереси дитини. Суд також відхиляє письмову відмову відповідачки від батьківських прав на дитину, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Щодо підстав заявленого позову, суд звертає увагу на те, що вимоги обґрунтовані не інтересами дитини, а власними потребами позивача. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок не виконав - не довів належними та допустимими доказами наявність безумовних підстав (аморальний спосіб життя; поведінка, що шкодить дитині тощо) для застосовування такого крайнього заходу, як позбавлення матері дитини батьківських прав, суд, з огляду на те, що інтереси дитини потребують збереження зв`язків з матір`ю, включаючи право знати своє походження, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed