Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем проживання останнього. Свій позов обгрунтовує тим, що 25.04.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 20.02.2024 року за рішенням суду шлюб між ними було розірвано. На даний час він разом з дітьми проживає у належній йому квартирі [ADDRESS] . Відповідачка проживає окремо за адресою [ADDRESS] . На даний час діти проживають разом з ним за його місце проживання та перебувають на повному його утриманні. Відповідачка - мати дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні. Він має на праві власності квартиру, де створені всі умови для проживання, навчання та виховання дітей, офіційно працює, та має час займатися вихованням дітей. Відповідачка не має та не може забезпечити умови для нормального розвитку дітей їх навчання та виховання. Тому проживання дітей разом з ним відповідатиме їх інтересам, а він в свою чергу не перешкоджатиме відповідачці у спалкуванні з дітьми. Діти бажають проживати разом з ним. Просить визначити місце проживання дітей разом з ним за місцем його проживання. Ухвалою від 18.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.23). Відзив на позовну заяву до суду станом на дату розгляду справи сторона відповідача не подала. 25.07.2024 року від Органу опіки та піклування виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області надійшло рішення ВК П`ятихатської міської ради від 18.07.2024 року №210 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON]» та Висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей (а.с.30,31-34) 06.08.2024 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 року був розірваний (справа 3190/75/24, провадження №2/190/126/24). Рішення суду набрало законної сили 22.03.2024 року. (а.с.11) Від даного шлюбу сторони мають дітей, - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8), та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Позивач разом з дітьми мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). За місцем проживання характеризується позитивно, працює на посаді голови фермерського господарства «Русся». (а.с.13) Згідно копії довідки про доходи позивача, вбачається що [PERSON] працює головою ФГ «Русся» і його дохід за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року становить 44811 грн. 05 коп.. (а.с.18) Згідно копії довідки виданої Зорянським ліцеєм ПМР №54 від 27.03.2024 року - [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в 3-му класі Зорянського ліцею ПМР. (а.с.15) Згідно копії характеристики виданої Зорянським ліцеєм ПМР на ученицю 3-го класу [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] навчається в Зорянському ліцеї з 2021 року. За час навчання зарекомендувала себе старанною, здібною, активною, комунікабельною ученицею. З недавнього часу дитина проживає разом з батьком [PERSON] , який відповідально ставиться до виховання і навчання дитини. Вдома створені усі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку і навчання дівчинки. Батько постійно підтримує зв`язок з класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи. (а.с.14) Згідно копії довідки Зорянського ЗДО «Ромашка» [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує Зорянський ЗДО «Ромашка» з вересня 2023 року і по цей час. (а.с.17) Згідно копії характеристики на вихованця Зорянського ЗДО «Ромашка» [PERSON] ,2020 р.н., відповідно до якої дитина [PERSON] відвідує Зорянський ЗДО з 2023 року. За цей час хлопчик проявив себе як добра, життєрадісна дитина. (а.с.16) З Висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей судом вбачається, що на засіданні комісії батько дітей [PERSON] повідомив, що діти проживають разом з ним, дружина проживає окремо, але дітей відвідує. У вихованні дітей допомагають бабуся і дідусь. Тому орган опіки та піклування виконавчого комітету П`ятихатської міської ради вважає за доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.32-34) Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Згідно із статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Відповідно до частини другої статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві. Згідно зі статтею 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Згідно з частиною першою статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. По справі встановлено, що фактично спір щодо місця проживання дітей був ініційований батьком дітей, з яким діти і так фактично проживали і мати дітей не вимагала та не вимагає зміни їх місця проживання. Зокрема, зі змісту Висновку та поданої відповідачкою заяви (а.с.36) вбачається, що мати не заперечує стосовно визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, спору з цього приводу не виникає. Після звернення батька малолітніх дітей до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей, відповідачка не подала до суду відзив на позовну заяву, у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дітей разом з собою, не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання малолітніх дітей із матір`ю суду не надав. Не надання відповідачем пояснень ні органу опіки та піклування ВК П`ятихатської міської ради, ні суду, дають суду підстави для висновку про те, що фактично відповідачка не заперечує, щоб суд ухвалив рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей з разом батьком, оскільки будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дітей із матір`ю суду не надано. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як зазначалось, у Висновку вказано про те, що діти проживають з батьком, відповідачка проживає окремо, але відвідує дітей. У вихованні дітей допомагають бабуся і дідусь. Спору з цього приводу не виникає. Одночасно зазначено, що для забезпечення інтересів малолітніх дітей їх місце проживання слід визначити з батьком. При цьому, Висновок не містить обґрунтування чому при відсутності спору між батьками щодо місця проживання малолітніх дітей, Служба вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком. За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей, які фактично проживали і проживають разом з ним, між батьками дітей виник спір саме щодо їх місця проживання, оскільки мати малолітніх дітей не вимагала від батька дітей змінити їх місце проживання, не порушувала в судовому порядку питання щодо відібрання дітей у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з собою, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дітей відповідач заперечень не висловлювала. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей має передувати спір між батьками дітей щодо місця їх проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дітей і з цього приводу між ними існує спір. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23. З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей та принаймні існувати на час вирішення справи в суді. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed