Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором №314016-КС-002 про надання кредиту від 24.07.2021, що становить 66002,12 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29694,60 грн.; суми прострочених платежів по процентах 35441,56 грн.; суми прострочених платежів за комісією 856,96 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №314016-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20000 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,77501351 процентів за кожен день користування кредитом. Зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачу в розмірі 20000 грн., шляхом перерахування коштів на вказану ним банківську картку № [NUMBER] . 20.09.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №314016-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідної Додатково угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 16000 грн., комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2400 грн. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вказаним договором, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 22692,28 грн. У зв`язку з чим станом на 10.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 66002,12 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29694,60 грн.; суми прострочених платежів по процентах 35441,56 грн.; суми прострочених платежів за комісією 856,96 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 749/690/24 відповідача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 28.08.2024 судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. 24.07.2021 відповідач на вебсайті позивача в мережі Інтернет зайшовши в особистий кабінет, заповнив анкету клієнта, у якій вказав суму бажаного кредиту, електронну адресу, номер мобільного телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів, що підтверджується візуальною формою послідовності дій та витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com /. Також в особистому кабінеті відповідач отримав паспорт споживчого кредиту та оферту про надання кредиту, після чого здійснив її акцепт (прийняла пропозицію) на запропонованих позивачем умовах. Надалі 24.07.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №314016-КС-002 про надання кредиту, згідно умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 20000 грн. строком на 16 тижнів до 13.11.2021, з фіксованою процентною ставкою 0,77501351 в день, комісією за надання кредиту 3000 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 35200 грн. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавця). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) - G-8407. Підписавши Договір №314016-КС-002 про надання кредиту позичальник підтвердив, що ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця. У цей же день 24.07.2021 позивач перерахував на вказану відповідачем номер картки № [NUMBER] грошові кошти у сумі 20000 грн., що підтверджується копією квитанції платіжної системи «TAC PAY» та випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 24.07.2021 по 10.04.2024, який належить [PERSON] , наданий АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду. 20.09.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №314016-КС-002 про надання кредиту від 24.07.2021, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідної якої кредитодавець та позичальник домовилися, що з дати укладення Додаткової угоди кредит збільшується на 16000 грн. та після збільшення сум кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 29694,60 грн., продовжено строк кредиту на 114 днів до 07.03.2022. Комісія за зміну умов Договору 2400 грн., а орієновна загальна вартість наданого кредиту 58508,50 грн. 20.09.2021 позивач перерахував на вказану відповідачем номер картки № [NUMBER] грошові кошти у сумі 16000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31951 від 20.09.2021 та випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 24.07.2021 по 10.04.2024, який належить [PERSON] , наданий АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду. З розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №314016-КС-002 від 24.07.2021 вбачається, що станом на 10.04.2024 загальний розмір заборгованості становить 66002,12 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 29694,60 грн.; суми прострочених платежів по процентах 35441,56 грн.; суми прострочених платежів за комісією 856,96 грн. При цьому з 07.03.2022 відсотки не нараховувались. Також з розрахунку вбачається, що відповідачем здійснювалися платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 22692,28 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь в судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1. ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Відтак, судом встановлено, що кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com та підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі в ході розгляду справи підтверджено наданими позивачем доказами. Також відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору, зокрема ставили під сумнів правильність розрахунку. За вказаних обставин, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, беручи до уваги, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернув повністю отримані від позивача грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved