Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, на підставі якого визначити їй додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири по [ADDRESS] , яка належала померлій на праві власності. Інша частина зазначеної квартири належить позивачу [PERSON] . Спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 5-тої ХДНК 05 серпня 1999 року за №3-1046 є позивач [PERSON] . Також спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, як особа, що досягла пенсійного віку і є непрацездатною є друга донька померлої, [PERSON] , яка з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Позивач планувала після проведення християнського обряду поминання на 40 день приступити до вирішення питання щодо подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, 24 лютого 2022 року в Україні розпочалася збройна агресія Російської Федерації. Указом Президента України на усій території України було введено військовий стан. Через введення воєнного стану нотаріальні контори були зачинені, нотаріуси припинили свою роботу. Місто Харків перебувало під постійними обстрілами та піддавалося атакам з боку агресора. В подальшому Харків було визнано територією активних бойових дій. Позивач з 23.10.2010 є пенсіонером за віком, страждає на ряд хронічних захворювань. На фоні повномасштабної війни, постійних переживань, безсоння та тривоги хронічні захворювання загострилися, у зв`язку з чим вона проходила лікування. Початок повномасштабного вторгнення росії є поважною причиною пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. 07 березня 2024 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Однак, у його видачі їй було відмовлено, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає про те, що [PERSON] , донька померлої, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, а отже позивач вважає себе єдиною спадкоємицею за заповітом. Вважає, що строк встановлений законом для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 травня 2024 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , 3-тя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Наталя Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року закрито підготовче засідання у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , 3-тя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Наталя Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року залучено до участі у цивільній справі № 639/2297/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Наталя Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якості співвідповідача Харківську міську раду. Представник позивача [PERSON] адвокат Андерс В.М., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Представник відповідача Харківської міської ради Замніус М.В. в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечувала, посилаючись на його недоведеність. Відповідач [PERSON] та 3-тя особа приватний нотаріус ХМНО Сергієнко Н.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечувала, 3-тя особа поклалася на розсуд суду . За таких обставин та у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явилися. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Так, судовим розглядом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . ( а.с. 9) За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1994 на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Іншим співвласником був [PERSON] . ( а.с. 11-13) \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.04.2024 право власності на частку квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , перейшло його доньки [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 14,15) \~ \~ \~ \~05 серпня 1999 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті робить таке розпорядження: все своє майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все, що буде належати їй на день смерті та на що буде мати право, вона заповідає [PERSON] . ( а.с. 16) \~ \~ \~ \~Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Частиною 1, 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину\~частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Як було встановлено судом померла [PERSON] мала двох дітей, [PERSON] (спадкоємець за заповітом) та [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ), [INFO] , які у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 відносяться до першої черги права на спадкування за законом. (а.с. 10, 36-37) Оскільки [PERSON] на момент відкриття спадщини виповнилося повних 71 рік, вона у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця має право на спадкування незалежно від змісту заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 12 серпня 2022 року. Як було встановлено судом після смерті [PERSON] спадкоємці за законом та за заповітом у становлений законом строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулися. Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64 від 22.02.2022 введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Згідно до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою КМУ від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Водночас відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до\~ЦК України, а відтак норми\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164\~не змінюють та не зупиняють визначених\~ст. 1270 ЦК України\~строків для прийняття спадщини. Водночас норми\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164\~щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, як стверджує позивач, зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. 07 березня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . ( а.с. 17) Листом приватного нотаріуса ХМНО Сергієнко Н.В. від 07.03.2024 за №50/02-14, [PERSON] було повідомлено про те, що строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини сплинув. Питання щодо продовження строку для прийняття спадщини може бути вирішеного тільки в судовому порядку. ( а.с. 18) Представник позивача [PERSON] адвокат Андерс В.М. пояснила суду, що встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач пропустила з поважної причини, а саме тому, що 24 лютого 2022 року розпочалася війна. В м. Харкові велися щоденні обстріли, у зв`язку з чим позивач не мала реальної можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, у зв`язку з погіршення її стану здоров`я вона тривалий час знаходилася на лікуванні в Німеччині, що підтверджується медичними довідками. ( а.с. 29-35) Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та ухвалює рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) Верховний Суд зазначив, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові від 21 липня 2022 року у справі № 662/2401/20 (провадження № 61-17108св21) Верховний Суд зазначив, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявами про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. Саме в межах розгляду позову, пред`явленого до спадкоємця, який прийняв спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, і має доводити поважність причин пропуску строку необізнаність про існування заповіту на його користь, а також обґрунтовувати послідовність своїх дій та поведінки як спадкоємця. Таким чином, у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Оскільки спадкоємець за законом [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже належним відповідачем у даній справі є саме орган місцевого самоврядування Харківська міська рада. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до ст.1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст.\~1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Як вбачається з змісту правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. Водночас, як уже зазначалося, вирішення питання щодо прийняття чи відмови у прийнятті спадщини, за загальним правилом, є безумовним правом спадкоємця, яке він реалізовує на власний розсуд. Тож відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не порушує принципу свободи заповіту. Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. В подальшому неодноразово строк воєнного стану продовжувався, та він дії до теперішнього часу. Загальновідомою є обставина, що м. Харків (місце відкриття спадщини) з 24.02.2022 і по кінець вересня 2022 року був районом ведення активних бойових дій та практично щодня обстрілювалось ворогом. Крім того, є і загальновідомим фактом, що в цей період часу був припинений рух громадського транспорту по місту Харкову, а отже у позивача була відсутня можливість для звернення до нотаріуса Харківського міського нотаріального округу для оформлення спадкових прав після смерті її матері [PERSON] , яка померла у м. Харкові. На думку суду, у позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки кінець строку для подачі заяви припав на час ведення активних бойових дій в м. Харкові (місце відкриття спадщини), а тому вона не мала змоги вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 76 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи загальновідомі події, положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини суд доходить висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ум. Харкові строком на один місяць. Отже ті обставини, на які посилався позивач суд вважає обґрунтованими, оскільки вони знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. \~ \~ \~ \~Судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved