Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

10 серпня 2023 року, згідно відмітки на поштовому штемпелі, адвокат Замура Л.П. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу від 08 грудня 1992 року, який було укладено між [PERSON] і Колгоспом «Победа», зареєстрованого в реєстрі за № 96 виконавчого комітету Сибірізької сільської ради народних депутатів, відповідно до якого Колгосп «Победа» продав, а [PERSON] купив нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку квартиру [ADDRESS] будинок 5 (колишній № 14) квартира 2 (колишня № 1); визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ) квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позов вмотивований тим, що 28 грудня 1992 року між [PERSON] та колгоспом «Победа» було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] (на даний час -2). Договір було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сиберізької сільської Ради народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області Янгель Л.В., та зареєстровано в реєстрі за № 96. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті прийняли - дружина [PERSON] (позивач) та син [PERSON] (відповідач). Спадкоємці за законом спільно прийшли до згоди про поділ спадкового майна у відповідності до ст. 1278 ЦК України та 14.06.2023 уклали між собою договір про поділ спадщини, зареєстрований в реєстрі за № 215, згідно якого частки спадкоємців у спадщині є рівними, по частині. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено в зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення вказаного вище договору купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~Відзив на позов відповідачем не подано. Розпорядженням в.о. голови Ріпкинського районного суду № 23 від 22.09.2023, справу № 743/1222/23 передано на розгляд Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року було прийнято позовну\~заяву до\~розгляду,відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2024 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО «СВІТАНОК». Ухвалою Чернігівського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 14\~березня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи мається заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с.169). Відповідач неодноразово викликався в судові засідання, про те, жодного разу не з`явився, судових викликів і повідомлень не отримує, про що свідчать поверненні суду без вручення рекомендовані повідомлення «адресат відсутній за вказаною адресою». Треті особи: Ріпкинська селищна\~рада Чернігівського району Чернігівської області та СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО «СВІТАНОК», будучи повідомленими про день та час розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Лисенко Н.Б. в судове засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі ( а.с.206). На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, зважаючи на відсутність заперечень прти цього позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, враховуючи відсутність відзиву на позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 1992 року між [PERSON] , жителем [ADDRESS] , та [PERSON] , який діяв на підставі довіреності №680 від 25.12.1992, від імені правління колгоспу «Победа», укладено договір купівлі -продажу будинку, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сиберізької сільської Ради народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за № 96, відповідно до якого колгосп «Победа» продав [PERSON] частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м., жила 49,9 кв.м., із надвірних будівель: хлів частина, що розташовані на присадибній земельній ділянці присадибних земель Сиберізької сільської ради. Пунктом 3\~Договору визначено,\~що продаж\~вчинено за\~7577\~карб.38\~коп.,\~які [PERSON] \~сплатив продавцю\~к-пу\~«Победа» повністю\~до підписання\~цього договору.(а.с. 29-29 зворот) Як вбачається із довідки № 353 від 07.10.2021, виданої Сиберізьким старостинським округом № 17 Ріпкинської селищної ради, згідно інвентаризації домоволодінь (рішення виконкому Сиберізької сільської ради № 87 від 20.12.2007 року) та рішення першої сесії сьомого скликання Сиберізької сільської ради від 16 листопада 2015 року ( [ADDRESS] присвоєна адреса: [ADDRESS] . (а.с. 19) Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2021, станом на 31.12.2012 в Ріпкинському районі Чернігівської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ) зареєстровано в цілому за колгоспом «Перемога ». ( а.с. 32) Як встановлено з довідки СФГ «Світанок» на а.с.119, згідно даних бухгалтерського обліку [PERSON] за життя сплатив повну вартість житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (теперішня адреса будинку: [ADDRESS] ) у розмірі 7577 карб. 38 коп. Колгосп «Победа» було реорганізовано в СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО «СВІТАНОК» (далі СФГ «Світанок»), яке підтверджує, що даний будинок не являється їх власністю. Згідно даних погосподарської книги №6 Сиберізької сільської ради на 1991-1995 рр., внесених на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1992, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ) являється [PERSON] , який помер [INFO] . На відповідну дату, статусу колгоспного двору, будинок не має. Дані обставини пітверджуються довідкою № 355 від 08.10.2021, виданої Сиберізьким старостинським округом № 17 Ріпкинської селищної ради. (а.с.31) Відповідно до Технічного паспорту від 05.07.2021 року, виготовленого КП «ЧРБТІ» на замовлення [PERSON] , будинок [ADDRESS] , поділений на дві частини: квартира [ADDRESS] , при цьому: квартира [ADDRESS] має загальну площу 89,8 кв.м., з яких: 52,1 кв.м - житлова, 25,3 кв.м. - допоміжні, 12,4 кв.м. - літні, неопалювальні приміщення, а квартира [ADDRESS] має загальну площу 75,0 кв.м, з яких: 49,7 кв.м житлова, 13,1 - допоміжні, 12,4 кв.м. - літні, неопалювальні приміщення. (а.с. 33-35). Згідно довідки № 17 від 14.02.2024, виданої Сиберізьким старостинським округом № 10 Ріпкинської селищної ради на підставі даних погосподарської книги № 3, особовий рахунок [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] обліковується за [PERSON] , який помер [INFO] . ( а.с. 132) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Як встановлено з досліджених в судовому засіданні доказів договір купівлі-продажу від 28 грудня 1992 року був посвідчений секретарем виконавчого комітету Сиберізької сільської Ради народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області Янгель Л.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 96. Згідно повідомлення Ріпкинської селищної ради по погосподарським книгам, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ) обліковується за [PERSON] . Згідно ст. 227 ЦК Української РСР, який був чинним на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до п.п. 1-3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року № 1/5 (із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністра юстиції Української РСР від 11 березня 1980 року № 4/5, від 31 жовтня 1985 року № 35/5) у відповідності до ч.ч. 5,6 ст. 3, ст. 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат", який був чинним на час укладення спірного договору купівлі-продажу, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, зокрема посвідчують угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. Отже, договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 28 грудня 1992 року було укладено в письмовій формі, зареєстровано у виконкомі Сиберізької сільської Ради народних депутатів, посвідчено секретарем цієї сільської ради, що відповідало діючому на той час законодавству. Крім того, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка була чинною на час укладення спірного договору купівлі-продажу, передбачала, що реєстрації в бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад підлягали будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, які знаходяться в межах міст і селищ міського типу. Тобто житлові будинки та домоволодіння в сільській місцевості не підлягали реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Аналізуючи зазначені норми, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права, яке вже виникло до її проведення, тобто сама реєстрація згідно з законодавством не є правовстановлюючим чинником, а є лише фактом визнання цього права з боку держави. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 (який діє на момент звернення до суду), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, на момент укладання вищевказаного договору купівлі-продажу та виникнення у покупця, за цим договором права власності, законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. До того ж, запис в погосподарській книзі є належним підтвердженням приналежності жилого будинку (частини будинку) в сільському населеному пункті певній особі. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 96. Таким чином, позовна вимога в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу задоволенню не підлягає. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідцтво про смерть серії [NUMBER] . ( а.с.16) Відповідно до довідки № 132 від 12.04.2021, виданої Сиберізьким старостинським округом № 17 Ріпкинської селищної ради, [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом із ним були зареєстровані: дружина [PERSON] та син [PERSON] , проживала тільки [PERSON] ( а.с. 17) [PERSON] , [INFO] , дружина померлого [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , син померлого, після смерті звернулися до приватного нотаріуса\~Чернігівського районного\~нотаріального округу\~Лисенко Н.Б., яка\~завела спадкову\~справу,\~номер у\~спадковому реєстрі\~39/2021\~від 13\~квітня 2021\~року (\~а.с.\~80-116). Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] домовились, що частки спадкоємців у спадщині після смерті спадкодавця [PERSON] , є рівними, кожен має право по частині спадкового майна. На 1/2 частку у спадщині, [PERSON] , серед іншого, отримує квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору про поділ спадщини від 14.06.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 215 та копією Договору про внесення змін до Договору про поділ спадщини від 14.06.2023 за реєстровим №215, від 18.07.2024, зареєстрованого в реєстрі за №396 ( а.с.100 зворот - 101, 207). Постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н.Б. від 29.03.2023, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що наданий договір купівлі-продажу від 28.12.1992 нотаріально не посвідчений, і право власності на зазначений житловий будинок до цього часу зареєстрований за Продавцем, а саме: за Колгоспом «Перемога» (а.с. 38). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до листа № 19-32/319 Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» оформлення спадщини на нерухоме майно особи, яка померла, може бути здійснене у разі наявності правовстановлюючих документів на це майно. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується в судовому порядку. У відповідності до п.п.4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме на нерухоме майно за наявності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, а у разі відсутності відповідних документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що мається в матеріалах справи, нотаріус не прийняла як правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу від 28 грудня 1992 року, вказавши про його недійсність. А також відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно. Таким чином питання спадкування підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до довідки про оціночну вартість об"єкта нерухомості від 30.04.2024, вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - 774 906,65 грн ( а.с.159-160). Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7749 грн 06 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial