Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

[PERSON] \~подала до\~суду позов\~ до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просила визнати\~автомобіль марки Kia Sorento, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності та стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 142394,63 грн, як вартість частини даного автомобіля, а також судові витрати по справі. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 16.06.2001 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 01.10.2019 за рішенням Прилуцького міськрайонного\~суду Чернігівської\~області був розірваний. За час спільного проживання в шлюбі подружжям за спільні кошти у 2019 році був придбаний автомобіль марки Kia Sorento, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , який був зареєстрований на ім`я відповідача [PERSON] . Після розірвання шлюбу, даний автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу знаходиться у відповідача. Між сторонами була усна домовленість, що автомобіль відповідач подарує їхньому спільному сину [PERSON] , [INFO] . Коли [PERSON] користувався автомобілем, то він був у поганому стані, але сподіваючись, що відповідач дотримається своєї обіцянки та подарує придбаний за спільні кошти автомобіль сину, [PERSON] за власний рахунок здійснила повний капітальний ремонт транспортного засобу, проте колишній чоловік без її відому у 2021 році продав вищевказаний автомобіль, а отримані за нього кошти залишив собі. Від спільних знайомих позивачка дізналася, що автомобіль він продав за 7500,00 доларів США, тобто на власний розсуд, без погодження розпорядився майном, яке перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Пізніше [PERSON] обіцяв віддати позивачці половину коштів за проданий автомобіль, однак так цього і не зробив. [PERSON] \~ зазначила, що у березні 2023 року вона мала намір звернутися до суду з позовною заявою про поділ спільного автомобіля, у зв`язку з чим зробила попередньо його оцінку, та вартість автомобіля, згідно з довідкою №30/03/2023 виданою ФОП [PERSON] за курсом НБУ становила 7050,00 доларів США, тобто 266984,00 грн. Проте відповідач знову запевнив, що віддасть їй половину коштів за проданий автомобіль, однак досі цього не зробив, тому позивачка змушена була звернутися до суду з відповідним позовом, так як у позасудовому порядку вирішити цей спір неможливо. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.31). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (а.п.43, 47). Відзив та своїх заперечень стосовно позову до суду не подав. У зв`язку з цим суд відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що згідно із ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст.15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову. Так, достовірно встановленим фактом є те що сторони перебували у юридичному шлюбі у період з 16.06.2001 по 01.10.2019, що також підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.п.7) та копією заочного рішення Прилуцького міськрайонного суд Чернігівської області №742/2067/19 від 01.10.2019 (а.п.8-9). Відповідно до копії довідки №024/2-09-1773, виданої 12.12.2023 головою комітету самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області про склад сім`ї, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , також до складу зареєстрованих входять: [PERSON] співвласник, [PERSON] син, [PERSON] син (а.п.6). Як вбачається\~з копії\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу \~серії [NUMBER] ,\~автомобіль марки Kia Sorento, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , 07.02.2019 був зареєстрований на праві власності за [PERSON] (а.п.10). Згідно з довідкою №30/03/2023 ФОП [PERSON] від 30.03.2023 автомобіль марки Kia Sorento, V-2497, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , станом на 30.03.2023 має середню ринкову вартість за курсом НБУ 7050,00 доларів США, тобто 266984,00 грн (а.п.15 ,18-19). Курс Національного Банку гривні до долара США на день звернення до суду становив 37,9717 грн (а.п.13). Автомобіль марки Kia Sorento, 2005 року випуску, на сайті AUTO.RIA, в середньому коштує 7500,00 доларів США, тобто 284789,25 грн, що підтверджується витягом із сайту AUTO.RIA від 19.02.2024 (а.п.12). Відповідно до\~довідки головного\~сервісного центру\~МВС регіонального\~сервісного центру\~ГСЦ МВС\~в м.Києві\~№31/26-1207\~від 27.03.2024\~та реєстраційної\~картки ТЗ\~серії [NUMBER] ,\~автомобіль марки Kia Sorento, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , чорного кольору, від 07.02.2019 зареєстрований на праві власності за [PERSON] , адреса власника: [ADDRESS] (а.п.36, 37). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд застосовує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.319\~ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved