Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 15.09.2018 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 258299а8кє, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Sandero д.р.н. [NUMBER] . 07.08.2019 року відбулася ДТП за участю автомобіля Renault Sandero д.р.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля Mercedes, д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно постанови Волноваського районного суду Донецької області від 09.01.2020 (справа № 221/6267/19), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.1, 10.2 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARХ2499272 від 20.09.2019 року та умов договору, розмір страхового відшкодування склав 216 419,18 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 597834 від 23.09.2019 року. Враховуючи умови полісу АТ "СГ "ТАС" АО/5481143, положення статей 12. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 ЗУ «Про страхування», статей 993, 988 ЦК України, АТ "СГ "ТАС" сплатило на користь АТ «СК «АРКС» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком у сумі 100 000,00 грн. Тобто, залишок невідшкодованої суми складає 116 419,18 грн. (216 419,18 грн.- 100 000,00 гри. - 116 419,18 грн.) До позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 116 419,18 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № ЕЛ _00012033, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому просять суд стягнути з відповідача на користь позивача 116 419,18 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір 2270,00 грн. Ухвалою суду від 17.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду. Своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наданих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: 15.09.2018 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 258299а8кє, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault Sandero д.р.н. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 07.08.2019 року відбулася ДТП за участю автомобіля Renault Sandero д.р.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля Mercedes, д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Renault Sandero, що був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту № 258299а8кє. Відповідно до копії Постанови Волноваського районного суду Донецької області від 09.01.2020 року (справа № 221/6267/19) судом було закрито провадження про притягнення відповідача за ст.124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2019 року справа № 927/623/18. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "СГ "ТАС" за полісом № А0/5481143. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу Renault Sandero д.р.н. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події , що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до копії страхового акта № АRХ2499272 від 20.09.2019 року сума відшкодування становить 216419,18 грн. Згідно із копією платіжного доручення № 597834 від 23.09.2019 року ПАТ «СК «АРКС» здійснило страхове відшкодування згідно акту № АRХ2499272 в розмірі 216419,18 грн Судом досліджено копію розрахунку №8121/1248, копію товарного чеку від 07.08.2019 року, копію акту огляду т/з від 20.08.2019 року, копію звіту про оцінку завданої шкоди, а також копію розрахунку страхового відшкодування за договором 258299а8кє. Враховуючи умови полісу АТ "СГ "ТАС" АО/5481143, положення статей 12. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 ЗУ «Про страхування», статей 993, 988 ЦК України, АТ "СГ "ТАС" сплатило на користь АТ «СК «АРКС» шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком у сумі 100 000,00 грн. Тобто, залишок невідшкодованої суми складає 116 419,18 грн. (216 419,18 грн.- 100 000,00 грн. - 116 419,18 грн.) Статтею 993 ЦК України передбачено, що страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 116 419,18 грн. Акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до відповідча з претензією про відшкодування шкоди за наслідками ДТП вчиненого 07.08.2019 року, в якій просили сплатити 116 419,18 грн. на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», що підтверджується копією такої претензії. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Таким чином, з урахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 116\~419,18 грн. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved