Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

05 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, в якому позивач просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відомості до актового запису про народження № 44, складеного 26 листопада 2015 року виконавчим комітетом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області про [PERSON] , а саме зазначити його [PERSON] , батьком дитини, змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. Свою позицію позивач мотивує тим, що з 2010 року він проживав у місті Сіверську Бахмутського району Донецької області з [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , однак реєстрація народження дитини була проведена у відповідності до вимог ст. 135 СК України, а саме, за вказівкою матері, яка в графі по-батькові вказала ім`я позивача, а прізвище зазначила своє - « [PERSON] ». З народження він піклується про сина. Син знаходиться на його повному утриманні. Ним та його матір`ю [PERSON] було створено для дитини всі умови для гармонійного та всебічного розвитку. На даний час з відповідачем разом вони не проживають, однак їх спільний син проживає з ним. Відповідач не заперечує проти проживання сина з родиною позивача, однак вирішити питання щодо визнання батьківства з невідомих причин відмовляється. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 жовтня 2023 року було залишено без руху. 11 жовтня 2023 року на виконання ухвали суду представником позивача було подано уточнену позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала. В заяві зазначила, що [PERSON] дійсно є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час їх син проживає у бабусі [PERSON] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, просив винести рішення відповідно до діючого законодавства України. Заслухавши, представника позивача, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Сіверськ, Артемівського району, Донецької області, про що 26 листопада 2015 року Виконавчим комітетом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області було складено відповідний актовий запис «44». В графі «Батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] » /а.с. 12, 155/. Відповідно до актового запису про народження № 44 від 26 листопада 2015 року Виконавчого комітету Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, відомості про батька в свідоцтві серії [NUMBER] зроблені на підставі заяви матері від 26 листопада 2015 року. Батьками [PERSON] є [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] . 26 листопада 2015 року видана довідка №14/08-19 про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України /а.с. 52/. Як вбачається з копії довідки № 821/02-23 від 29 серпня 2023 року [PERSON] , [INFO] навчається у 2-В класі Южноукраїнського ліцею № 1 імені Захисників Вітчизни Миколаївської області /а.с. 20/. Згідно наявної в матеріалах справи копії характеристики [PERSON] навчається в Южноукраїнському ліцеї №1 ім. Захисників Вітчизни з 01 вересня 2022 року. Організацією шкільного життя хлопчика займається бабуся. Вона відвідує батьківські збори, постійно цікавиться успіхами онука, приводить до школи та забирає після уроків. Мама ліцей жодного разу за рік не відвідувала, класному керівнику не телефонувала. Тато зі слів бабусі працює за кордоном /а.с. 14/. Як вбачається з копії акту обстеження умов проживання складеного 31 серпня 2023 року малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] , яка фактично здійснює догляд за хлопчиком. Між ними довірливі та доброзичливі відносини. [PERSON] , який вважає себе батьком дитини знаходиться за кордоном у зв`язку з роботою, матеріально утримує та спілкується з дитиною. Умови проживання [PERSON] задовільні /а.с. 15/. Згідно копії акту № 27 про фактичне проживання від 22 серпня 2023 року складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з жовтня 1990 року /а.с. 16/. Позивачем було долучено до матеріалів справи фотознімки, на яких він зображений з хлопчиком. Також фотознімок [PERSON] з бабусею [PERSON] (порівно з наявною в матеріалах справи копією паспорта [PERSON] /а.с. 19/) та з матір`ю [PERSON] (порівно з наявною в матеріалах справи копією паспорта [PERSON] /а.с. 9/) /а.с. 23, 24/. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні розинний зв`язок осіб, що зображені на фотокартках, який узгоджується з викладеним вище. Згідно копії повторного свідоцтва про народження та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с.114, 115/ [PERSON] , [INFO] народився смт Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 43190 від 28 червня 2024 року /а.с. 124-142/ ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною бабусею дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 95,6 %. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що він у віці 4 роки як приїхав до своєї бабусі [PERSON] , то проживає із нею до теперішнього часу. Його батько - [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її сином, а малолітній [PERSON] - син її сина, який проживає з нею. Приблизно в 2019 році мати привезла дитину до неї та на теперішній час онук проживає із нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою сім`ї. Дитину забрала до себе проживати мати позивача, дитину привезли недоглянуту. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивач стверджує, що з 2010 року тривалий час проживав з відповідачем. Протилежного [PERSON] не доведено. Стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері і батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. 26 листопада 2015 року відповідач [PERSON] здійснила державну реєстрацію народження дитини, яка проведена відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Outcome: approved