Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

17 лютого 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Цього ж дня останній підписав особисто на планшенті Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умов кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної картки «Універсальна»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка відсотків річних - 42,0%; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно, у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 75 000,00 грн. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії - 03/25. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 30 січня 2024 року складає 87 572,23 грн, з них: 75 230,54 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 341,69 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; відповідачу надано час на подання відзиву на позовну заяву. 22 березня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, який обґрунтованим таким. З 22 липня 2021 року по теперішній час він проходить службу за контрактом у Збройних Силах України та відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та від сплати штрафі/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Тобто, він як військовослужбовець, повинен здійснювати погашення виключно тіла кредиту та в індивідуальному порядку може домовитися із банком про кредитні канікули (відстрочку сплати тіла кредиту на попередньо узгоджений з кредитною установою (банком) строк), після закінчення якого сплата тіла кредиту має бути поновлена. Крім того, має на утриманні двох малолітніх дітей та їх матер до досягнення дітьми трирічного віку. Враховуючи викладене, просить суд вирішити питання щодо погодження з Банком та ним надання кредитних канікул або списання відсотків чи надання дисконту у вигляді списання половини заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно шляхом направлення повідомлення на електронну адресу. Подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач також не з`явився у судове засідання, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судового виклику за місцем проходження військової служби, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 30 липня 2021 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, тобто уклав з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір, за умовами якого отримав кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» строком кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентною ставкою відсотків річних - 42,0%. Кількість та розмір платежів, періодичність визначена сплатою мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно, у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку. Згідно з довідкою Банку від 31 січня 2024 року, [PERSON] було видано кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії - 09/25. У відповідності до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 31 січня 2024 року, Банком [PERSON] 30 липня 2021 року відкрито кредитний ліміт у сумі 0,00 грн, 21 листопада 2022 року кредитний ліміт збільшено до 20 000,00 грн, 10 грудня 2022 року збільшено до 75 000,00 грн, 01 серпня 2023 року зменшено до 0,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 30 січня 2024 року, відповідачем погашено заборгованості: за поточним тілом кредиту - 39 699,31 грн; за простроченим тілом кредиту - 6 118,25 грн; по нарахованим відсоткам - 6446, 69 грн; заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором становить 87 572,23 грн, з яких: 75 230,54 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12 341,69 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач на погашення кредитних коштів проводив оплату несвоєчасно та не у повному розмірі, останній раз 30 жовтня 2023 року. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань за укладеним договором. Факту укладення кредитного договору [PERSON] не заперечував. Як вбачається з виписки по картковому рахунку отриманими кредитними коштами активно користувався. Водночас судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 22 липня 2021 року є військовослужбовцем та проходить службу за контрактом, що підтверджується довідками ВЧ [NUMBER] від 28 липня 2023 року № 1369 та від 07 травня 2024 року № 948. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно з положеннями Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. З 07.03.2022 і до теперішнього часу відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, з 22.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263- ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 18.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, з 21.11.2022 Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 №2738- ІХ, з 19.02.2023 Указ Президента України від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 11.02.2023 №2915- ІХ, з 20.05.2023 Указ Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затверджений Законом України від 02.05.2023 №3057- ІХ, з 18.08.2023 Указ Президента України від 26.07.2023 №457/2023, затверджений Законом України від 27.07.2023 №3275 - ІХ, з 16.11.2023 Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затверджений Законом України від 08.11.2023 № 3429- ІХ строком на 90 днів, з 14.02.2024 Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затверджений Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ строком на 90 днів; з 14.05.2024 Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024, затверджений Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ строком на 90 днів, на території України діє воєнний стан. За такого, суд, врахувавши наведені положення законодавства, дійшов висновку про те, що відповідачу, як військовослужбовцю Збройних сил України, проценти та штрафні санкції за кредитним договором не повинні нараховуватися з 23 листопада 2022 року, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, та що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає необґрунтованим прохання відповідача про вирішення питання щодо погодження з Банком та ним надання кредитних канікул або списання відсотків чи надання дисконту у вигляді списання половини заборгованості, оскільки вирішення вказаного питання не входить до компетенції суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 75 230,54 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial