Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

26 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (надалі також позивач, ТОВ «Діджи Фінанс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі також третя особа, ТОВ «Мілоан»), про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3309982 від 17 травня 2021 року в розмірі 66000, а також понесених судових витрат. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви в частині уточнення прізвища відповідача (а.с. 116). 05 квітня 2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви, надав до суду позовну заяву у новій редакції із вірним зазначенням прізвища відповідача « [PERSON] » та доказами надіслання іншим учасниками справи копії відповідної позовної заяви (а.с. 118-127). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 128-129). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Діджи Фінанс» посилалось на те, що 17 травня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/, [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 3309982. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті URL: https://miloan.ua/. Позивачам зазначено, що законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 3309982 від 17.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Отже, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 3309982 від 17.05.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. У подальшому, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги на користь ТОВ «Діджи\~Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 07-Т від 13 вересня 2021 року, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3309982 від 17.05.2021. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Відповідно до договору витягу до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 новий кредитор набув право вимоги до [PERSON] за договором № 3309982 в сумі 66000 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 49500 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісією. На даний час, відповідач ухилятися від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви (а.с. 10), а також у заяві від 25 квітня 2024 року представник позивача просив розглядати справу без його участі (а.с. 139). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Згідно з\~інформацією,\~наданою Виконавчим\~комітетом Новосанжарської\~селищної ради\~Полтавського району\~Полтавської області\~за №\~10-12/17/709,\~відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований за\~адресою:[ADDRESS] (а.с. 115). Судова повістка на 05 вересня 2024 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 23.08.2024 (а.с. 167-169). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Також, суд зазначає, що копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08 квітня 2024 року направлялась на зареєстровану адресу проживання відповідача, однак 20.06.2024 повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 18.06.2024 (а.с. 152-156). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15 травня 2024 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Поряд із цим, від відповідача 05 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання за змістом якого він вказав, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного часу», який набув чинності 27 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а також цей Закон забороняє у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит збільшення процентної ставки за користування кредитом. Також, вказав, що відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», зазначено, що під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки: не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію. Для цілей цього пункту захищеними категоріями є зокрема: військовослужбовці, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби. З огляду на те, що відповідач є інвалідом війни, відповідну інформацію він надіслав 05 вересня 2024 року позивачу та третій особі. У поданому клопотанні зазначив, що не має змоги бути присутнім на судовому засіданні, у зв`язку із проходженням лікування, а тому просив прийняти остаточне рішення з урахуванням зазначеного вище, а також враховуючи заслуги перед Батьківщиною (а.с. 172-174). Надаючи оцінку вказаному клопотанню, що містить пояснення по суті справи, суд зазначає, що воно не може вважатись заявою по суті справи, оскільки не є відзивом та подано з пропущенням строку для подання відзиву, встановленого ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду так відкриття провадження у справі без заяви про поновлення пропущеного строку, а також до нього не надані докази направлення такого клопотання іншим учасникам справи, з огляду на що інші учасники справи позбавлені можливості надати свої пояснення (заперечення) відносно нього. Третя особа ТОВ «Міолан» явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялось належним чином, клопотань про відкладення судового засідання від третьої особи не надходило, про причини неявки представника не повідомлено. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено,\~що 17.05.2021 відповідач [PERSON] подав на сайті ТОВ «Мілоан» URL: https://miloan.ua/ заявку на отримання кредиту № 3309982 (а.с. 14). 17.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит № 3309982 (а.с. 34-41). Відповідно до пункту 1.1 даного договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим Договором. Згідно з пунктом 1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн 00 коп. Відповідно до умов пункту 1.3. договору, кредит надається загальним строком на 30 днів з 17 травня 2021 року (строк кредитування). Згідно з пунктом 1.4. договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 16 червня 2021 року. Відповідно до пункт 1.5. договору загальні витрати Позичальника за кредитом, шо включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6000 грн. в грошовому виразі та 80.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 -1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 21000.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно з підпунктами 1.5.1 1.5.2. пункту 1.5. комісія за надання кредиту: 1500 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 4500 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до пунктів 1.6.-1.7. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. За умовами пункту 2.1. кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з пунктами 6.1-6.2 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. Відповідно до пункту 6.3. договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) Договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. Відповідно до пп. 2.3.1.2 Договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодовцем за кредитом. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту (а.с. 42, 43-44). Відповідно до платіжного доручення 46466014 від 17.05.2021 підтверджено переказ коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу [PERSON] у розмірі 15000 грн 00 коп. згідно з кредитним договором 3309982 (а.с. 50). 13\~вересня 2021року\~між ТОВ\~«Мілоан» таТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу № 07Т, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за договором про споживчий кредит 3309982 від 17 травня 2021 року (а.с. 51-56). Відповідно до умов підпункту 1.2. пункту 2 договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором. Згідно з підпунктом 4.1. пункту 4 договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання цього Договору. 13 вересня 2021 року Клієнтом та Фактором підписаний акт прийому-передачі Реєстру Прав вимог від 13 вересня 2021 року до Договору факторингу № 07Т (а.с. 63). Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року до ТОВ «Діджи Фінанс» до перейшло право вимоги за договором про споживчий\~кредит №\~3309982\~від 17\~травня 2021\~року боржник [PERSON] у розмірі 66000 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за тілом 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 49500 грн 00 коп., сума заборгованості за комісією 1500 грн (а.с. 16). Згідно з платіжними інструкціями ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило оплату ТОВ «Міолан» за відступлення прав вимоги (а.с. 82-96). 27 вересня 2023 року відповідачу надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Надано термін для добровільного врегулювання відповідачем зобов`язання. Позивач надіслав поштовим відправленням лист за адресою, вказаною відповідачем в кредитному договорі (а.с. 66-67). Отже, первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 3309982\~від 17\~травня 2021\~року виконав в повному обсязі. З розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 3309982\~від 17\~травня 2021\~року за період з 13.09.2021 по 20.02.2024 вбачається, що заборгованість відповідача у загальному розмірі складає 66000 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 49500 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісійними винагородами (а.с. 98-99). Також, із вказаного розрахунку вбачається, що з дати відступлення права вимоги до [PERSON] , тобто з 13 вересня 2021 року, новим кредитором не здійснювалось нарахування процентів та комісії. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про споживчий кредит № 3309982 від 17 травня 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 66000 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 49500 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн заборгованість за комісійними винагородами. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~17\~травня 2021\~рокувідповідно до анкети-заяви на кредит № 3306682, укладений договір про споживчий кредит № 33099, відповідно до\~якого відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн 00 коп. строком на 30 днів, із 17 травня 2021 року по 16 червня 2021 року. Відповідно до платіжного доручення № 46466014 від 17 травня 2021 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 50). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підписав договір, графік платежів, який є додатком № 1 до договору, та паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 3306682 від 17 травня 2021 року (а.с. 44). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про споживчий кредит № 3306682 від 17 травня 2021 року у розмірі 15000 грн, не сплатив заборгованість за відсотки станом на дату відступлення права вимоги в сумі 49500 грн та комісію в сумі 1500 грн. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року набуло статус нового кредитора за договором про споживчий кредит № 3306682 від 17 травня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. За змістом витягу з Додатку до Договору факторингу № 07Т від 13 вересня 2021 року до ТОВ «Діджи\~Фінанс» перейшло право вимоги за договором про споживчий\~кредит №\~3309982\~від 17\~травня 2021\~року доборжника [PERSON] у розмірі 66000 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за тілом 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 49500 грн 00 коп., сума заборгованості за комісією 1500 грн (а.с. 16). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. ТОВ «Діджи Фінанс» направлено [PERSON] досудову вимогу вих. № 2870902614-АВ від 27 вересня 2023 року про те, що відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором № 3309982\~від 17\~травня 2021\~року до ТОВ «Діджи Фінанс», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 66000 грн 00 коп.(а.с. 66-67). Щодо аргументів відповідача, зазначених у клопотанні про те, що на період воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку (штраф, пеню), суд зазначає, що з моменту передачі права вимоги до [PERSON] за кредитним договором, а саме: з 13 вересня 2021 року (тобто до введення воєнного стану), новим кредитором не нараховувались ані проценти, ані неустойка. Аргументи відповідача про те, що він є захищеною особою відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», не спростовує його обов`язку щодо необхідності погашення нарахованої заборгованості за договором про споживчий кредит № 3309982. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом та комісія за надання кредиту, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 3309982 від 17 травня 2021 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 49500 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісійними винагородами 1500 грн. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № № 3309982 від 17 травня 2021 року, в загальному розмірі 66000 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 49500 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісійною винагородою 1500 грн. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надав. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп., відповідно до квитанції про сплату № 2591-1059-2757-7483 від 26 березня 2024 року (а.с. 108). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 114). Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі [PERSON] - у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20 лютого 2024 року, в якому вказано про надання наступних юридичних послуг Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендації (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 2250 грн (1,5 години), складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи позивач 3000 грн (3 години), формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750 грн (1 година), всього 5,5 годин роботи становить 6000 грн. (а.с. 19), договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 28-32), додаткову угоду 002870902614 від 09 лютого 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 33), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 20 лютого 2024 року (а.с. 97). Враховуючи обсяг наданих адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною послуг, співмірність наданих послуг та суми гонорару, те що позов задоволено, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved