Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат за час прострочення та стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми. На обґрунтування позову зазначила, що 08 лютого 2022 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення у справі № 761/21715/21, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та стягнення 3% річних від простроченої суми, задоволено частково. Стягнуто з\~кожного [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] на користь\~ [PERSON] витрати на оплату послуг електропостачання та газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] по 71373,19 грн., витрати на оплату послуг профобслуговування систем газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] по - 3 570, 60 грн., а також 3% річних по - 5412,39\~грн.,\~та інфляційні втрати по - 12796,07 грн., а всього разом стягнути з кожного з відповідачів по - 93152,25 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. 11 березня 2022 року рішення Обухівського районного суду Київської області набрало законної сили, що підтверджується відміткою. 17 серпня 2022 року Обухівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату послуг електропостачання та газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] - 71373,19 грн, витрати на оплату послуг профобслуговування систем газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] - 3 570, 60 грн, а також 3% річних - 5412,39 грн., та інфляційні втрати -12796,07 грн, а всього разом стягнути з [PERSON] - 93152,25 грн. на користь позивача [PERSON] .. 25 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем було відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного вище рішення про стягнення зазначених вище сум. Станом на 09 лютого 2024 року згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. боржник [PERSON] рішення не виконала, заборгованість складає 102939 грн 47 коп. з яких сума коштів до стягнення: 93152, 25 (дев`яносто три тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 25 копійок. З врахуванням збільшених позовних вимог позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати у розмірі 28\~710, 65 грн., а також 3% річних у розмірі 6053,45 грн. за час невиконання з 11 березня 2022 року по 09 лютого 2024 року грошового зобов`язання передбаченого рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у справі №761/21715/21, а також понесені витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 04.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. \~ \~Відповідно до\~ ч.\~ч.\~1,\~2,\~5\~ ст.\~263\~ЦПК України,\~ судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у справі № 761/21715/21 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та стягнення 3% річних від простроченої суми, задоволено частково. Стягнуто з\~кожного [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] на користь\~ [PERSON] витрати на оплату послуг електропостачання та газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] по 71373,19 грн., витрати на оплату послуг профобслуговування систем газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] по - 3 570, 60 грн., а також 3% річних по - 5412,39\~грн.,\~та інфляційні втрати по - 12796,07 грн., а всього разом стягнути з кожного з відповідачів по - 93152,25 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. 11 березня 2022 року рішення Обухівського районного суду Київської області набрало законної сили, що підтверджується відміткою. 17 серпня 2022 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист. 25 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем відкрито виконавче провадження №70856625. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 09.02.2024 року ВП№ 70856625 відрахування по виконавчому листу не проводилися, боржник [PERSON] станом на 09.02.2024 року має заборгованість 102939 грн. 47 коп. з яких сума коштів до стягнення: 93 152, 25 грн.; основна винагорода виконавчого провадження 9 315,22 грн.; витрати виконавчого провадження 472,00 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України\~він має право на стягнення зі [PERSON] інфляційних втрат у розмірі 28\~710, 65 грн., а також 3% річних у розмірі 6053,45 грн. за час невиконання з 11 березня 2022 року по 09 лютого 2024 року грошового зобов`язання передбаченого рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у справі №761/21715/21. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі\~№ 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 року по справі №910/10156/17. Разом з тим, слід зазначити, що\~оскільки інфляційні втрати та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, їх нарахування проводиться лише на суму основного боргу, яка у даному випадку відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.02.2022 року становить 74 943,79 грн. Тобто, оскільки грошове зобов`язання відповідача перед позивачем виникло на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.02.2022 року в справі №761/21715/21 щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг електропостачання та газопостачання будинку та витрат на оплату послуг профобслуговування систем газопостачання будинку в сумі 74 943,79 грн., то стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахування яких передбачено ст. 625 ЦК України, мають здійснюватися на суму основного боргу, стягнуту за таким рішенням сум 3 % річних, інфляційних втрат, а також судових витрат. У свою чергу, позивач таких вимог у даній справі не заявляв, оскільки за наявними у матеріалах справи рішення суду з відповідача вже було стягнуто три проценти річних в розмірі 5412,39\~грн. та інфляційних втрат у розмірі 12796,07 грн. за порушення грошового зобов`язання. За вказаних обставин, можна дійти висновку, що нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат на встановлену Обухівським районним судом Київської області рішенням від 08.02.2022 року у справі №761/21715/21 заборгованость, до складу якої входить три проценти річних та інфляційних втрат, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності у відповідності до ст. 61 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки враховуючи те, що грошове зобов`язання відповідача не припинилося внаслідок набрання рішенням суду законної сили, нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат згідно зі ст. 625 ЦК України належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту рішенням суду без урахування стягнутих рішенням сум 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18. Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] в зв"язку з їх необгрунтованістю, та безпідставністю. У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Outcome: dismissed