Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

25.09.2023 представник позивача [PERSON] адвокат Реус Д.С. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача: Малинська державна нотаріальна контора; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: державний реєстратор виконавчого комітету Малинської міської ради Лось Ольга Григорівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Договору про виділ поділ нерухомого майна у спільній частковій власності та скасування державної реєстрації права власності на самочинне будівництво. В\~обґрунтування якої\~зазначив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~яка була\~матір`ю [PERSON] \~та [PERSON] .За життя [PERSON] була власником частини житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі житловий будинок. 06.09.2012\~року державним\~нотаріусом Малинської\~державної нотаріальної\~контори було\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~відповідно до\~якого спадщину\~в розмірі\~8/20\~частин житлового\~будинку,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~отримали син\~-\~ [PERSON] (в\~часті 8/40)\~та донька\~(позивач\~по справі)\~ [PERSON] (в\~частці 8/40).\~ \~ \~ \~Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано в 2012 році, однак державна реєстрація права власності була здійснена в 2015 році. 31.01.2015\~року державним\~реєстратором реєстраційної\~служби Малинського\~РУЮ Житомирської\~області було\~здійснено державну\~реєстрацію права\~власності на\~8/40\~частин за\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~житловий будинок,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] не були єдиними власниками житлового будинку, так як іншим власником житлового будинку з часткою 56/100 була [PERSON] . 23.07.2016\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] було\~укладено договір\~про виділ\~-\~поділ нерухомого\~майна у\~спільній частковій\~власності.За умовами\~відповідного договору\~сторонами було\~розподілено нерухоме\~майно,\~яке є\~об`єктом спільної\~часткової власності\~і знаходиться\~в [ADDRESS] ,\~а саме: [PERSON] ,\~належить:веранда 1-1 площею 3.1. кв. м., кухня 1-2 площею 6.4. кв. м., кімната 1-3 площею 18.6 кв. м., гараж «Г1», сарай «Б5», 1/2 частина вбиральні «Т1», 1/2 частина огорожі № 1, 1/2 частина воріт № 2, що складає: 33/100 частин житлового будинку, загальною площею 28.1 кв. м., житловою площею 18.6 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ,\~належить:веранда 2-1\~площею 1.8\~кв.\~м.,\~кухня 2-2\~площею 9.4.\~кв.\~м.,\~кімната 2-3\~площею 15.9\~кв.\~м.,\~кімната 2-4\~площею 7.8\~кв.\~м.,\~комора 2-5\~площею 5.3\~кв.\~м.,\~комора 2-6\~площею 0,9\~кв.\~м.,\~1/2\~частини вбиральні\~«Т1»,\~1/2\~частина огорожі\~№ 1,\~ частина\~воріт №\~ [NUMBER] ,\~що складає:\~11/100\~частин житлового\~будинку,\~загальною площею\~41.1.\~кв.\~м.,\~житловою 23.7.\~кв.\~м.,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ; [PERSON] ,\~належить:коридор 3-1\~площею 3.6\~кв.\~м.,\~коридор 3-2\~площею 12.4.\~кв.\~м.,\~кімната 3-3\~площею 14.8\~кв.\~м.,\~кімната 3-4\~площею 17,4\~кв.\~м.,\~кімната 3-5\~площею 20.0\~кв.\~м.,\~коридор 3-6\~площею 2.6\~кв.\~м.,\~санвузол 3-7\~площею 4.9\~кв.\~м.,\~кухня 3-8\~площею 5.3\~кв.\~м.,\~сарай «БЗ»,\~літня кухня\~«Б4»,\~гараж «Г»,\~криниця «К»,\~каналізаційна яма\~«К1»\~та «К2»,\~огорожа №\~3,\~ворота №\~4\~та №\~5,\~огорожа №\~6,\~що складає\~56/100\~частинжитлового будинку загальною площею 81.0 кв. м., житловою площею 52.2 кв. м. за - адресою: [ADDRESS] . Після\~набуття права\~власності на\~частину житлового\~будинку та\~його реального\~поділу і\~визначення частки\~ [PERSON] мала\~намір оформити\~право власності\~на земельну\~ділянку шляхом\~її безкоштовної\~приватизації. 11.12.2015\~року рішенням\~Малинської міської\~ради [PERSON] \~було надано\~дозвіл на\~розробку технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення відновлення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~за рахунок\~земель комунальної\~власності Малинської\~міської ради.При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для оформлення права власності [PERSON] стало відомо, що її земельна ділянка буде меншої площі, так як біля житлового будинку (її частини домоволодіння) наявні самовільно збудовані об`єкти нерухомого майна без будь-яких дозвільних документів, а саме: сарай Б5 та Гараж Т 1, власником яких відповідно є - [PERSON] . Реєстрація права\~власності на\~самочинно збудовані\~об`єкти нерухомого\~майна,\~порушує права\~позивача на\~отримання земельної\~ділянки необхідної\~для обслуговування\~домоволодіння. Реєстрація права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна проходила з порушення закону, а тому як наслідок є незаконною. 06.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Із змісту даного свідоцтва вбачається, що спадщина на яку видано свідоцтво складається з 8/20 часток житлового будинку з відповідними господарськими спорудами [ADDRESS] . Житловий будинок в цілому дерев`яно-цегляний, жилою площею 94.5 кв. м., загальною площею 150.2 кв. м., що позначений літерою «А». До будинку примикають надвірні будівлі: дерев`яний сарай під літ. «Б2», цегляний сарай під лі. «БЗ», цегляна літня кухня «Б4», дерев`яний туалет під літ. «Т», цегляний гараж під літ. «Г», дерев`яно - металева огорожа «Н1-2», т/блочний сарай «Б5», т/блочний гараж під літ. «Г1». При вирішення питання щодо видачі вказаного свідоцтва нотаріусом було направлено запит до Малинського РКП з технічної інвентаризація із вимогою надання Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. 12.01.2012 року Малинським РКП з технічної інвентаризації було надано довідку за № 529 від 12.01.2012 року, у відповідності до якої, - сарай Б5, гараж Г1, веранда «а», кухня 1-2, - є самовільно збудованими об`єктами. Таким чином, у вказаному свідоцтві наявне застереження, що « [PERSON] » самовільно побудовано сарай «Б5» розміром 4.0 м.*4.83 м., гараж Г1 розміром 4.83 м.*4.0 м, збільшена в розмірах веранда «а» розміром 1,95 м.*2,26м, сіни і кладова переобладнано в кухню 1-2 площею 6,4 кв. м. за рахунок демонтажу перегородки. Отже, свідоцтво про право на спадщину за заповітом в частині віднесення самовільно збудованого нерухомого до складу спадщини є незаконним. 31.01.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області було проведено реєстраційні дії щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 562988918109, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , до складу якого було включено самовільно збудовані сарай Б5, гараж Г1 веранду «а», кухня 1-2 пл. 6.4. кв. м. В даному випадку нотаріусом було порушено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як фактично до складу спадщини було включено об`єкти нерухомого майна, які самовільно збудовані, що в даному випадку є незаконним. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державної реєстрації права власності між співвласниками житлового будинку, було проведено поділ житлового будинку. 23.07.2016\~року між\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] було\~укладено договір\~про виділ-поділ\~нерухомого майна\~у спільній\~частковій власності.\~В результаті\~укладення договору\~відповідачу [PERSON] ,\~було виділено\~у власність\~частину житлового\~будинку,\~яка складається:\~веранда 1-1\~площею 3.1.\~кв.\~м.,\~кухня 1-2\~площею 6.4.\~кв.\~м.,\~кімната 1-3\~площею 18.6.\~кв.\~м.,\~гараж «Г1»,\~сарай «Б5»,\~/2\~частина вбиральні\~«ТІ»,\~/г\~частина огорожі\~№ [NUMBER] ,\~/2\~частина воріт\~№ [NUMBER] ,\~що складає:\~33/100\~частин житлового\~будинку,\~загальною площею\~28.1\~кв.\~м.,\~житловою площею\~18.6\~кв.\~м.,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідач [PERSON] \~набув у\~власність самочинно\~збудовані об`єкті\~нерухомого майна,\~при цьому\~відповідно до\~закону,\~виділ/поділ\~таких об`єктів\~є неможливим.\~До складу\~спадщини,\~на яке\~було видано\~свідоцтво,\~не могло\~увійти самочинне\~будівництво,\~а тому\~таке свідоцтво\~про право\~на спадщину\~в цій\~частині є\~недійсним. Вважає, що реєстрація всіх нотаріальних та реєстраційних дій відбулась в результаті помилки, при цьому позивач не була обізнана у нормах чинного законодавства через свій похилий вік. (не могла нормально писати та читати надані документи). Не зважаючи на це їх підписала, тобто такі правочини, як свідоцтво про право на спадщину та договір про виділ-поділ нерухомого майна у спільній частковій власності було вчинено під впливом помилки та неналежної обізнаності позивача. Укладені правочини суперечать положенням ст. 376 ЦК України, так як відповідач [PERSON] набув у власність самочинне збудоване нерухоме майно, яке збудоване без будь-яких дозвільних, документів. [INFO] [PERSON] помер, ухвалою суду від 03.07.2024 замінено співвідповідача на [PERSON] . Представник позивача [PERSON] адвокат Реус Д.С. заявою вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що надав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позов визнала, про що надала відповідну заяву. Треті особи до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд відповідно до ст. 247\~ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.09.2012 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадщину в розмірі 8/20 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отримали син - [PERSON] (в часті 8/40) та донька (позивач по справі) [PERSON] (в частці 8/40) (а.с.9-10). Згідно зі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер 347719051 від 22.09.2023 31.01.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Малинського РУЮ Житомирської області було здійснено державну реєстрацію права власності на 8/40 частин за [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до\~Договору про\~Виділ \~поділ нерухомого\~майна 23.07.2016\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] було\~укладено договір\~про виділ\~-\~поділ нерухомого\~майна у\~спільній частковій\~власності.За умовами\~відповідного договору\~сторонами було\~розподілено нерухоме\~майно,\~яке є\~об`єктом спільної\~часткової власності\~і знаходиться\~в [ADDRESS] ,\~а саме: [PERSON] належить:веранда 1-1\~площею 3.1.\~кв.\~м.,\~кухня 1-2\~площею 6.4.\~кв.\~м.,\~кімната 1-3\~площею 18.6\~кв.\~м.,\~гараж «Г1»,\~сарай «Б5»,\~1/2\~частина вбиральні\~«Т1»,\~1/2\~частина огорожі\~№ 1,\~1/2\~частина воріт\~№ 2,\~що складає:\~33/100\~частин житлового\~будинку,\~загальною площею\~28.1\~кв.\~м.,\~житловою площею\~18.6\~кв.\~м.,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . [PERSON] належить:веранда 2-1\~площею 1.8\~кв.\~м.,\~кухня 2-2\~площею 9.4.\~кв.\~м.,\~кімната 2-3\~площею 15.9\~кв.\~м.,\~кімната 2-4\~площею 7.8\~кв.\~м.,\~комора 2-5\~площею 5.3\~кв.\~м.,\~комора 2-6\~площею 0,9\~кв.\~м.,\~1/2\~частини вбиральні\~«Т1»,\~1/2\~частина огорожі\~№ 1,\~1/2\~частина воріт\~№ 2,\~що складає:\~11/100\~частин житлового\~будинку,\~загальною площею\~41.1.\~кв.\~м.,\~житловою 23.7.\~кв.\~м.,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ; [PERSON] належить:коридор 3-1\~площею 3.6\~кв.\~м.,\~коридор 3-2\~площею 12.4.\~кв.\~м.,\~кімната 3-3\~площею 14.8\~кв.\~м.,\~кімната 3-4\~площею 17,4\~кв.\~м.,\~кімната 3-5\~площею 20.0\~кв.\~м.,\~коридор 3-6\~площею 2.6\~кв.\~м.,\~санвузол 3-7\~площею 4.9\~кв.\~м.,\~кухня 3-8\~площею 5.3\~кв.\~м.,\~сарай «БЗ»,\~літня кухня\~«Б4»,\~гараж «Г»,\~криниця «К»,\~каналізаційна яма\~«К1»\~та «К2»,\~огорожа №\~3,\~ворота №\~4\~та №\~5,\~огорожа №\~6,\~що складає\~56/100\~частинжитлового будинку загальною площею 81.0 кв. м., житловою площею 52.2 кв. м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). Згідно із\~архівного Витягу\~від 30.08.2023\~11.12.2015\~року рішенням\~Малинської міської\~ради [PERSON] \~було надано\~дозвіл на\~розробку технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення відновлення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~за рахунок\~земель комунальної\~власності Малинської\~міської ради.Разом з тим, при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для оформлення права власності, [PERSON] стало відомо, що її земельна ділянка буде меншої площі, так як біля житлового будинку (її частини домоволодіння) наявні самовільно збудовані об`єкти нерухомого майна без будь-яких дозвільних документів, а саме: сарай Б5 та Гараж Т 1 власником, яких відповідно є - [PERSON] (а.с.23). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 74425136 від 20.10.2023 06.09.2012 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] (а.с.36). 12.01.2012 року Малинським РКП з технічної інвентаризації було надано довідку за № 529 від 12.01.2012 року, відповідно до якої сарай Б5, гараж Г1, веранда «а», кухня 1-2, - є самовільно збудованими об`єктами (а.с.8). 31.01.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області було проведено реєстраційні дії щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 562988918109, а саме: Житлового будинку з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , до складу якого було включено самовільно збудовані сарай Б5, гараж Г1, веранда «а», кухня 1-2 пл. 6.4. кв. м. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 cт. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 cт. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка, у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою), на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно ч. 1 cт. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту)або з істотними порушеннями, будівельних норм і правил. Частиною 2 ст. 376 ЦК України визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Пунктом 6 Постанови Пленуму ВССУ за № 6 від 30.03.2012 року «Про судову практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим, самочинного будівництва)» передбачено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до п. 7 Постанова Пленуму ВСУ за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно до ст. 1299 ЦК України (в редакції 2012 року) було вказано про те, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, (стаття 182 цього Кодексу). Частиною 2 ст. 1299 ЦК України (в редакції 2012 року) передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. В даному випадку нотаріусом було порушено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як фактично до складу спадщини було включено об`єкти нерухомого майна, які самовільно збудовані. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державної реєстрації права власності між співвласниками житлового будинку, було проведено поділ житлового будинку. Пунктом 2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів, нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України за № 55 від 18.06.2007 року передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання, щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 cт. 317 ЦК України передбачено, що власникові, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво не породжує право власності на нерухоме майно, а навпаки виключає його з цивільного обороту, так як його державна реєстрація є неможливою, а тому самочинне збудоване нерухоме майно не може бути об`єктом права власності, в тому числі, не може бути предметом поділу/виділу у відповідності до статей 364, 367 ЦК України. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6- 286цс15. Частиною 1 ст. 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням, суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 229 ЦК України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам, цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали, про що надали відповідні заяви. Відповідно до ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо доводів позивача про поновлення строку позовної давності звернення із позовними вимогами у цій справі, суд доходить наступного. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З даним позовом представник позивача звернувся 25.09.2023 року, просить поновити строк позовної давності з підстав необізнаності позивача про наявність складу господарських будівель та споруд та приналежність їх до тієї чи іншої частини, з огляду їх значної кількості. Позивач [PERSON] дізналась про порушення своїх прав у 2023 році після укладення договору на виготовлення технічної документації із землеустрою. Підставами для його поновлення вважає введений Указом Президента України від 24.02.2022 року воєнний стан на території України. Згідно п. 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, Указом Президента\~України №133/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року, строк дії воєнного стану продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №757/2022 від 16.11.2022 строк дії воєнного стану продовжено з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента\~№58/2023\~від 06.02.2023 строк дії воєнного стану продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента\~№254/2023 строк дії воєнного стану продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента №451/2023\~строк дії воєнного стану продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб, Указом Президента № 734/2023 від 06.11.2023, строк дії воєнного стану продовжено з 15.11.2023 строком на 90 діб, Указом Президента\~№49/2024\~від 05.02.2024 строк дії воєнного стану продовжено до 13.05.2024, Указом Президента\~№ 271/2024\~від 06.05.2024 строк дії воєнного стану продовжено з 14.05.2024 строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року та\~Указом Президента\~№ 469/2024\~від 23.07.2024 строк дії воєнного стану продовжено з 12.08.2024 строком на 90 діб, тобто до 09 листопада 2024 року. Таким чином, загальна позовна давність (три роки) на даний час не сплинула і триватиме щонайменше аж до закінчення дії воєнного стану в Україні, а отже позивачем строк на звернення до суду із відповідною позовною заявою пропущено не було. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі по 1610,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладено та

Outcome: approved