Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.07.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.07.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№26). Позивачка [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з 31.01.2022р. є опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , своєї онуки. Її донька [PERSON] та зять - [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2021р. у справі № 201/5930/21 були позбавлені батьківських прав відносно своєї доньки. Батьки Аніти від самого її народження добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надають, у зв`язку з чим позивачка просила стягнути з відповідачів на свою користь, як опікуна дитини, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання 20.08.2024р. сторони (їх представники) не з,явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. № 27-35) . По тексту позовної заяви позивачка просила суд справу розглядати за її відсутності (а.с. №5). Відповідач [PERSON] в заяві до суду від 20.08.2024р. зазначив, що він є батьком [PERSON] , підтвердив те, що багато років донька проживає з бабусею. Ухвалення рішення суду він залишив на розсуд суду, оскільки не має офіційного місця роботи. В цій заяві відповідач не заперечував проти розгляду справи 20.08.2024р. за його відсутності (а.с. № 40). Відповідачка [PERSON] в судове засідання 20.08.2024р. не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася у відповідності до вимог ЦПК України. Втім, до суду повернувся конверт з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. №29). Крім того, про дату судового засідання відповідачка була повідомлений шляхом направлення sms-повідомлень, яке вчасно отримано (а.с. №32), а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 34). Про причини неявки суд не сповістила, так само, як і не скористалася правом подачі відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні 20.08.2024р. за відсутності усіх сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23.10.2010р. зареєстрували шлюб (а.с. №7). Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка наразі є малолітньою (а.с. № 8). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2021р. у справі № 201/5930/21 [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно своєї доньки (а.с. № 9-11). Рішення суду відповідачами не оскаржувалося та набрало законної сили 24.01.2022р. Розпорядженням Голови Адміністрації Соборного району ДМР від 31.01.2022р. № 9-р позивачку у справі - [PERSON] (бабусю) призначено опікуном дитини - [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. № 12). Розпорядженням Голови Адміністрації Соборного району ДМР від 31.01.2022р. № 10-р [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. № 13). У відповідності до ст. 249 СК України права та обов`язки опікуна щодо дитини визначаються ЦК України, зокрема, ст.ст. 69, 72 ЦК України. Так, ч.3 ст. 72 ЦК України визначено, що опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3\~ст.181\~СК України\~ за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову. За таких\~обставин,\~виходячи з\~ принципів\~ розумності\~та справедливості,\~суд \~вважає \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~за можливе\~стягнути \~з \~кожного з\~ \~відповідачів на\~користь \~позивачки \~(опікуна\~дитини)\~на \~утримання \~ малолітньої\~ дитини\~- [PERSON] ,\~ [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) кожного з батьків, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 03.07.2018р.). При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу аліментів за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, та приймаючи до уваги те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від оплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1\~211 грн. 20 коп., що є мінімальною ставкою судового збору за вимогами майнового характеру на 2024р. На підставі викладеного,

Outcome: approved