Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

04.07.2024 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Чліянц А.А., до [PERSON] про зміну способу стягнення і розміру аліментів та стягнення пені. В обґрунтування поданого позову вказано, що з 10 червня 2010 року по 26 січня 2016 року позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який був розірваний за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року. Від цього шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 09 жовтня 2021 року позивачкою було зареєстровано шлюб із [PERSON] . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2015 року (справа № 682/255/15-ц) за позовом [PERSON] суд вирішив стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до повноліття дітей. Вказане рішення було пред`явлене позивачкою до примусового виконання. Постановою державного виконавця Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 05.06.2015 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі № 682/255/15-ц). Відповіддю Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві № 207528 від 19.03.2024р. на адвокатський запит адвоката Чліянц А.А. було повідомлено, що станом на 01.03.2024 заборгованість по аліментам становить 78 496, 74 грн. Окрім того, з часу ухвалення рішення минуло понад 9 років. На даний час позивачці відомо, що відповідач офіційно працевлаштований та має сталий заробіток. Крім цього, сини виросли, у них з`явилося більше потреб для фізичного, культурного, духовного розвитку. Очевидною є зміна економічних реалій в державі, зростання цін на товари та послуги та, як наслідок, збільшення витрат на утримання спільних дітей. Присуджений судом розмір аліментів в сумі 350 грн. на дитину вже в чотири рази менший за законодавчо встановлений мінімум. За таких обставин позивачка та її представник звернулися до суду та просили: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несплачені аліменти згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року (справа № 682/3100/15-ц) в сумі 78496,74 грн. (сімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят чотири копійки); змінити розмір і спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , що встановлені рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2015 року (справа № 682/255/15-ц) і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 15.07.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 28.08.2024. 28.08.2024 представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав. Тому, протокольною ухвалою суду від 28.08.2024 було постановлено здійснювати заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 7, 8). За рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2015 року у цивільній справі № 682/255/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року до повноліття дітей (а.с. 6). Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 47728984 з примусового виконання виконавчого листа № 682/255/15-ц, виданого 17.03.2015, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18). Як свідчить розрахунок, станом на 02.2024 [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 78496,74 грн. (а.с. 15-16). Таким чином, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працевлаштований, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, стягнень за іншими виконавчими документами не має, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а саме: із відповідача на користь позивача слід стягувати 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня її повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки, пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (постанова Верховного Суду від 19.01.2022 року, справа №711/679/21). Також, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = ( A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що представлений позивачкою розрахунок пені за період з 28.01.2015 по 01.03.2024 за прострочення сплати аліментів, сума якої становить 78496,74 грн., є правильним, відповідає обставинам справи та не перевищує сукупний розмір заборгованості боржника по сплаті аліментів, а тому суд вважає, що розмір пені у сумі 78496,74 грн. підлягає до стягнення з відповідача. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом береться до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved