Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачів. ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 04.01.2019р. між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000, 00 грн., процентна ставка 24% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити в розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 р. загальний розмір заборгованості обліковується в розмірі 37 885,63 грн. 20.12.2021 р. між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 04.01.2019. Відповідач відзиву на позов не подав. 26.08.2024 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача (у відповідності до ст.180 ЦПК України) згідно яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку з пропуском терміну трирічного строку позовної давності. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подано заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач та його представник заперечували щодо заявлених позовних вимог виключно з підстав пропуску терміну позовної давності.Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляли. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.07.2024 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 04.01.2019р. між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631087038. В оферті зазначено, що [PERSON] , підписуючи цей документ, ознайомлений у письмовій формі із всією інформацією про умови кредитування: п. 1 оферти зазначено, що мета кредиту для особистих потреб; п. 2 оферти визначено, що відповідачу видана міжнародна платіжна картка MC DEBIT WORLD, строком дії 3 (три) роки з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії в розмірі 200 000, 00 грн., процентна ставка 24% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити в розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн /а.с.5/. Під час укладення вищевказаного договору №631087038, відповідачем [PERSON] власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, в якому викладені погоджені сторонами умови, на яких АТ «Альфа-Банк» надає відповідачу [PERSON] грошові кошти у кредит (а.с.5, зворот). Випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 04.01.2019 р. по 05.02.2024 р. підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем та наявність заборгованості за кредитним договором (а.с.18-28). Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 04.01.2019 р. станом на 20.12.2021 р. [PERSON] має заборгованість в розмірі 37 885,63 грн. /а.с.29/. 20.12.2021 р. між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. На підтвердження виникнення права вимоги надано докази оплати АТ «Альфа-Банк» ціни права вимоги позивачем, а також долучено акт приймання-передачі реєстру боржників /а.с. 13-15,16,17/. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 04.01.2019 року /а.с.8-12/. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.01.2019 р. у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів. Згідно ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. " Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 р. (справа № 6-979цс15), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача на те, що АТ «Альфа-Банк» надсилало йому позовну заяву про стягнення заборгованості (вих. №170792712-R від 27.-01.2021 року) не заслуговують на увагу суду, оскільки відсутні підтвердження, що з даною позовною заявою АТ «Альфа-Банк» звертався до суду про стягнення заборгованості. Надані відповідачем акцепт на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток та паспорт споживчого кредиту датовані 22.12.2017 року, що не стосується дати укладення договору від 04.01.2019 року. З наявного розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник вносив кошти на виконання умов договору, чим підтвердив отримання ним кредитних коштів. Вказана обставина підтверджується випискою по рахунку, наданою позивачем разом з позовною заявою. У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.Це відповідає положенням статті 9\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Сторона відповідача заперечуючи правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеним позивачем, не надала контр-розрахунку такої заборгованості, проведеної позичальником. Щодо заявленої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Згідно ст.ст.256,257ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.260\~цього ж\~кодексу позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності, за правилами ст.261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 267\~ЦК України встановлено, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що 04.01.2019 р. між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір № 631087038 строком на 3 (три) роки з моменту випуску кредитної картки. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] в рахунок платежів за кредитним договором востаннє вніс платіж 04.12.2021 року у розмірі 596,42 грн (а.с. 29). Норми ст.256 ЦК України визначають позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.\~257 ЦКУкраїни). Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 р. №211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р. №. 540-IX доповнив розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ пунктом 12, яким під час карантину строки, визначено, що строки, передбачені ст.ст.257,258 ЦКУкраїни, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 27.06.2023\~№ 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року. Разом, з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу\~України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 р. було доповнено п.19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ, згідно з яким у період дії в Українівоєнного, надзвичайного стану строки,визначені ст.ст.257,259,362,559,681,728,786,1293 ЦКУкраїни,продовжуються на строк його дії. Отже, позивач ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувшись зпозовом досуду 09.07.2024року,пред`явив позов у межах строку позовної давності. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що позивач є кредитором за договором кредиту, відповідач порушив умови Договору, не повернув отримані кошти у строки передбачені кредитним договором, не відреагувала на повідомлення щодо погашення заборгованості. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 885,63 грн підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Згідно вимог ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 7100 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренка В.Г. 05.10.2023 року укладено договір про надання правничої допомоги №05-10/23 з адвокатом Макєєвим В.М. /а.с.30-31/. Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих робіт від 07.03.2024 року, адвокат Макєєв В.М. надав клієнтові ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» послуги: надання первинної консультації замовнику у справі, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та ЄСПЛ, підготовка та підготовка та подання позовної заяви, на що витрачено 7.1 годин. Вартість послуг - 7 100 гривень /а.с.32/. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, відповідно до статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя ст.4 зазначеного Закону). Відповідно до ст.13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. В даному випадку позивач просить про компенсацію здійснених ним витрат, понесених на юридичні послуги наданих йому адвокатом Макєєвим В.М., та посилається на документи на підтвердження витрат на юридичні послуги цього товариства (договір про надання правничої допомоги №05-10/23, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 07.03.2024 р., платіжна інструкція № 1134). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд звертає увагу на те, що від відповідача в ході судового розгляду до суду не надходило заперечень щодо визначеного позивачем розміру витрат на правову допомогу. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: договір про надання правничої допомоги №05-10/23, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 07.03.2024 р., платіжна інструкція № 1134, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. Тому, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачана користь TOB «ФК «Еліт Фінанс» у розмірі 7 100 грн.

Outcome: approved