Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

20.05.2024 на підставі протоколу авторозподілу від 20.05.2024 в провадження судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Соколової Н.О. надійшла справа за вказаним позовом. Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у розмірі 197789, 89 грн, суму судового збору 3028, 00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 25000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 05.11.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0244/82/91803767, відповідно до якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 75563,95 грн, а позичальник зобов`язався повернути суму в строк до 05.11.2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 44,64 % річних. 30.11.2021 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018. Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, його заборгованість станом на 22.03.2024 року становить 197789,89 грн, яка складається з: 84832,13 грн -\~\~заборгованість за тілом кредиту, 73739,94 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 39217, 82 грн заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості . Тому просив стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати. 21.05.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі. 17.06.2024 відповідачка надала суду відзив, в якому вказала, що проти позову заперечує та просила відмовити в задоволенні позову, вказавши, що, 14.05.2020 між АТ «Райффайзен Банку Аваль» та нею укладено додаткову угоду №014/0244/82/91803767/81-1/33898 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0244/82/91803767, якою було досягнуто згоди про зміну з 14 травня 2020 умов погашення кредиту, визначених кредитним договором, а саме: відповідно до п. 1.1 додаткової угоди було викладено пункт 1.1.5 в наступній редакції дата остаточного погашення кредиту 05 липня 2024, відповідно до п. 2 додаткової угоди сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, у такому порядку: пункт 2.1 Додаткової Угоди Станом на дату застосування змін фактична заборгованість Позичальника за Кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 63245, 36 гривень, пункт 2.2. Додаткової Угоди Станом на дату застосування змін заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк \~ \~ \~ \~сплати \~ \~ \~ \~якої настав, складає \~ \~ \~ \~10192,57 гривень (надалі заборгованість), у тому числі: 3243, 29 гривень - заборгованість з погашення суми Кредиту та 6949, 28 гривень - заборгованість з погашення процентів (надалі Заборгованість за процентами), пунктом 2.3. Додаткової угоди передбачено, що на підставі цієї Додаткової угоди з дати застосування змін Фактична \~ \~ \~ \~заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальникові, пунктом 2.4. Додаткової угоди передбачено, що Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до графіку погашення Кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Відповідно до графіка погашення кредиту додаток №1 №014/0244/82/91803767/81-1/33898 від 14 травня 2020 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0244/82/91803767 від 05 листопада 2018 залишок за кредитом становить 70194, 64 гривень. \~ \~ \~ \~ 02.07.2024 представник позивача надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачкою визнається сума заборгованості станом на 14.05.2020 в сумі 70194,64 грн, а строк погашення кредиту 05.07.2024, тому ця сума не підлягає доказуванню. Надалі кредитором нараховувалися відсотки на залишок заборгованості, здійснювалося договірне списання нарахованих відсотків, а позичальником частково погашалася заборгованість, що відображено в розрахунку заборгованості та банківських виписках. 14.08.2024 позивач надав клопотання про доручення доказів, додавши розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПТАЛ», станом на 10.03.2023, оскільки при подачі позову була подана довідка, в якій допущена арифметична помилка. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю і просила стягнути з відповідачки 197789, 89 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідачка в суді проти позову заперечувала, вказавши, що сума заборгованості не відповідає дійсності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.11.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0244/82/91803767 ( а.с. 5-7). Відповідно до п. 1.1 договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за кредитом, а також виконати інші обов`язки , визначеним договором. Пунктом 1.1.1 зазначено, що сума кредиту складає 75563,95 грн. Пунктами вищевказаного договору визначено, що мета отримання придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 68000 гривень; оплата страхового платежу в розмірі 7563, 95 грн , строк кредиту - 48 місяців з дати надання кредиту, процентна ставка за період з 05.11.2018 до 05.12.2018 становить 0,01 % річних, з 06.12.2018 процентна ставка застосовується в розмірі 44, 64% річних без укладання додаткової угоди до договору. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - до 05 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком. Згідно з Додатком 1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 визначено графік платежів за кредитним договором ( а.с. 7 зворот - 8). З виписки по рахунку [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк», який є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль», вбачається, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав та 05.11.2018 року зарахував на рахунок відповідача кредитні кошти у сумі 75563,95 грн ( а.с. 9 -16). 14.05.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена додаткова угода №014/0244/82/91803767/81-1/33898 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0244/82/91803767, якою було досягнуто згоди про зміну з 14 травня 2020 умов погашення кредиту, визначених кредитним договором, а саме: відповідно до п. 1.1 додаткової угоди було викладено пункт 1.1.5 в наступній редакції дата остаточного погашення кредиту 05 липня 2024, визначено термін канікул та суму платежу під час канікул, а також відповідно до графіка погашення кредиту додаток №1 №014/0244/82/91803767/81-1/33898 від 14 травня 2020 до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0244/82/91803767 від 05 листопада 2018 залишок за кредитом становить 70194, 64 гривень ( а.с.66-69). Відповідно до розрахунку заборгованості від 30.11.2021 року за кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018, [PERSON] , починаючи з 05.11.2018 року, взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строк та спосіб, визначені кредитним договором, виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим сума кредиту 75563, 95 грн була капіталізована в рамках реструктуризації 29292, 31 грн, всього видано 101856,26 грн, а заборгованість складає 116449,23 грн, з яких: 84832,13 грн заборгованість за кредитом, 31617,10 грн заборгованість за відсотками ( а.с. 17-18). 30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» (Первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-47. Відповідно до п. 2.1. - 2.3. Договору № 114/2-47 на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості). Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною. Відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується (ються) Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників. Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливістю зворотнього відступлення. Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору, визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в Реєстрі боржників. 30.11. 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило на рахунок АТ «Райффайзен Банк» оплату за договором №114/2-47 від 30 листопада 2021 року. Згідно з витягом з Реєстром боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021 року за порядковим номером «1378» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у сумі 116449, 23 грн, з яких: заборгованість за кредитом 84832,13 грн, заборгованість за відсотками 31617,10 грн ( а.с. 26). Відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало [PERSON] відсотки за кредитним договором за період з 30.11.2021 до 09.01.2023 у сумі 42122,84 грн. Загальний розмір заборгованості збільшено до 158527,07 грн, з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 84832, 13 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 31617,10 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору 42122,84 грн ( а.с. 99). 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (Новий кредитор) укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01. Відповідно до п. 2.1. Договору № 10-03/2023/01 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом Боржники, зазначених у Додатках №№1 та № 3 до цього Договору (надалі також Ресстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржинків, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. Згідно з п. 5.2 Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Ресстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4). 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт приймання-передачі Ресстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4) в друкованому вигляді ( а.с.30). Згідно з Реєстром боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року за порядковим номером «11333» до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у сум 158572, 02 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 84832, 13 грн; заборгованість за нарахованими процентами 73739,94 грн ( а.с. 33). Відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 21.03.2024 року ТОВ «Коллект Центр» нарахувало [PERSON] відсотки за кредитним договором за період з 10.03.2023 до 21.03.2024 у сумі 39217, 82 грн. Загальний розмір заборгованості збільшено до 197789, 89 грн , з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 84832,13 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 73739, 94 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 39217,82 грн ( а.с. 20). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1-2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України шляхом надання належних та допустимих доказів доведено підставу виникнення спірних правовідносин (укладення кредитного договору від 05.11.2018), належне виконання своїх зобов`язань Банком (надання кредитних коштів відповідачу у визначеному в договорі розмірі та у визначений сторонами строк), порушення виконання зобов`язання відповідачем (виконання умов договору з порушенням умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом), внаслідок чого станом на 30.11.2021 року у [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» утворилася заборгованість за Кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у розмірі 116449,23 грн, яка складається з: - заборгованості за кредитом 84832,13 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 4877, 10 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 31617, 10 грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 29023,33 грн. Водночас, відповідачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано зазначені обставини, не надано доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору, не спростовано розмір заборгованості за кредитними договорами, не надано доказів виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами відповідно до умов договору. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконала не належним чином, доказів на спростування розміру заборгованості не надала, тому суд вважає обґрунтованим розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у розмірі 116449,23 грн . Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021 року та Договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року\~які на час розгляду справи не розірвані та не визнані судом недійсними, що відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про їх правомірність та обов`язковість до виконання, від АТ «Райффайзен Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 . Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Однак, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості за договором первісному кредитору чи новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача. Щодо нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» процентів за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018, суд зазначає таке. З матеріалів справи вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало [PERSON] відсотки за кредитним договором за період з 30.11.2021 до 09.01.2023 у сумі 42122, 84 грн, ТОВ «Коллект Центр» нарахувало відсотки за кредитним договором за період з 10.03.2023 до 21.04.2024 у сумі 39217,82 грн. Однак, позивачем при зверненні до суду не було надано виписку по рахунку, крім виписки первинного кредитора АТ «Райфайзен Банк», що позбавляє суд можливості відслідкувати рух коштів на рахунку [PERSON] після відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр». Крім того, як зазначалось вище сторонами кредитного договору відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є банк або інша фінансова установа (кредитодавець) та позичальник. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~№ 2664-III (в редакції закону станом на 30.11.2021) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2664-III). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону № 2664-ІІІ надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій (ч. 2 ст. 7 Закону № 2664-ІІІ). Відповідно до п. 8 Розділу І Положення про визначення умов провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснення яких потребує відповідної ліцензії (ліцензійних умов), затвердженого Постанова Правління Національного банку України 30.03.2021 № 27 (в редакції станом на 30.11.2021), надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначено статтею 1054 Цивільного кодексу України. Національний банк відповідно до цього Положення видає заявникам ліцензії на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (підп. 3 п. 4 Розділу І Положення № 27). Відповідно до п. 65 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» № 1953-IX (в редакції закону станом на 10.01.2023) фінансова установа - юридична особа, метою створення якої є здійснення діяльності з надання фінансових послуг, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором. Не є фінансовими установами надавачі супровідних послуг, які одночасно не надають також фінансові послуги, а також інші особи, які отримали ліцензію на здійснення діяльності з надання фінансових послуг без набуття статусу фінансової установи. Фінансова послуга - операція або декілька операцій, пов`язаних однією правовою метою, з фінансовими засобами, що здійснюються в інтересах інших осіб, ніж надавач такої фінансової послуги, а також послуги, прямо визначені спеціальними законами як фінансові послуги (п. 64 ч. 1 ст. 1 Закону № 1953-IX). Ліцензія - право юридичної особи здійснювати діяльність з надання певних видів фінансових послуг, підтверджене записом у Реєстрі (п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону № 1953-IX). Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 13 1. Закону № 1953-IX надавати фінансові послуги мають право фінансові установи та інші особи, які отримали відповідну ліцензію (ліцензії), крім випадків, передбачених частинами третьою - п`ятою цієї статті та спеціальними законами. Ліцензія включає право здійснювати діяльність з надання однієї чи декількох фінансових послуг, зазначених у такій ліцензії, можливість надання яких передбачено законом для надавача фінансових послуг певного виду. Спеціальним законом може бути визначена необхідність отримання окремої ліцензії, яка включає право здійснювати діяльність з надання певної фінансової послуги. Виключно фінансові установи на підставі відповідної ліцензії, виданої Регулятором, крім випадків, встановлених спеціальними законами, здійснюють такі види діяльності з надання фінансових послуг - діяльність фінансової компанії відповідно до розділу VI цього Закону. Згідно з підп. 69 п. 5 Розділу Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 24 грудня 2021 року № 153, надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначені статтею 1054 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 10.01.2023). Системний аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що протягом періоду з переходу до ТОВ «Вердикт Капітал», та в подальшому ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 і до дня звернення до суду з цим позовом, законодавством України встановлено, стороною (кредитором) кредитного договору може бути виключно банк або фінансова установа, яка має ліцензію на надання фінансових послуг з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Разом з тим позивачем не надано доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» є фінансовими установами та мають відповідну ліцензію на надання фінансових послуг. Відсутність в матеріалах справи доказів отримання ліцензії на надання фінансових послуг виключає набуття останніми прав кредитодавець у зобов`язанні згідно з Кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018 у тому обсязі, який існував у АТ «Райффайзен Банк», зокрема в частині права нараховувати проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» є фінансовими установами та мають ліцензію на надання фінансових послуг, суд дійшов висновку, що останні не є стороною кредитного договору №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018, а відтак позбавлені права нараховувати проценти за користування кредитом. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України). З урахуванням викладеного, оскільки позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність у нього та у попереднього кредитора (ТОВ «Вердикт Капітал») права нараховувати проценти за кредитним договором №014/0244/82/91803767 від 05.11.2018, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом за період з 30.11.2021 до 09.01.2023 у сумі 42122, 84 грн та за період з 10.03.2023 до 21.04.2024 у сумі 39217,82 грн. У зв`язку з частковим задоволення позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (58, 88%), тобто у сумі 1782,88 грн. Щодо стягнення інших судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн, суд зазначає таке. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До інших судових витрат, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать судові витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Коллект Центр» користувалося правовою допомогою АО «Лігал Ассістанс», що підтверджено Договором про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023; заявкою на надання юридичної допомоги № 1690 від 07.02.2024; витягом з Акту №4 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024. Згідно з витягом з Акту №4 про надання юридичної допомоги від 03.05.2024 АО «Лігал Ассастанс» надало ТОВ «Коллект Центр» наступні правові послуги: надання усної консультації з вивчення документів - 2 год вартістю 4000 грн, підготовка пропозицій - 3 год вартістю 6000 грн, складання позовної заяви - 5 год вартістю 15000 грн. Надаючи оцінку поданим позивачем доказам на підтвердження обсягів наданої професійної правничої допомоги, суд виходить з того, що частина наданих позивачу послуг, зокрема надання усної консультації з вивчення документів та підготовка пропозицій (всього 5 годин, вартістю 10000 грн) не є самостійними послугами, а є лише етапами підготовки до складання позовної заяви. При цьому, суд враховує, що спір\~\~про стягнення заборгованості за кредитним договором для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Крім того, у провадженні АО «Лігал Ассістанс» перебуває значна кількість аналогічних справ, тобто вони є типовими. За таких обставин, надані адвокатом юридичні послуги\~щодо підготовки та складання позовної заяви тривалістю 5 годин не відповідають критеріям розумності та необхідності. З урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності, дійсності та необхідності витрат на професійну правничу допомогу будуть відповідати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 5888 грн.

Outcome: partial