Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

У травні 2024 року заявник [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що ані на час народження [PERSON] , ані на теперішній час він у шлюбі не перебував. Після народження [PERSON] з її матір`ю припинили стосунки. Мати не забрала [PERSON] з пологового будинку. Це зробив [PERSON] , як її батько. Таким чином, з 12.09.2019 настали всі умови, передбачені абз. 2 ч. 2 ст. 143 СК України, передбачені для набуття статусу одинокого батька. Враховуючи викладене, [PERSON] просить встановити факт набуття статусу одинокого батька з 12.09.2019 у відношенні його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2024 заяву [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. У липні 2024 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.07.2024 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує і просить суд її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Надали до суду клопотання, в якому зазначили, що просять провести розгляд заяви за відсутності їх представника та надали клопотання, в якому зазначили, що підтримують заяву [PERSON] . Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 24.07.2016, про що зроблено відповідний актовий запис № 527. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . КНП «Перинатальний центр м. Києва» 20.04.2021 видав довідку № 061/210-652, в якій зазначено, що не перебуваючи у шлюбі з матір`ю дитини, [PERSON] вказаний батьком у свідоцтві про народження дитини, відповідно до ст. 143 СК України, забрав дитину [PERSON] , [INFO] для утримання та виховання з Перинатального центру м. Києва 12.09.2019. Як зазначено заявником, ані на час [PERSON] , ані на теперішній час він у шлюбі не перебував. В подальшому місце проживання дитини зареєстровано разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи № 41582933 від 29.07.2019 - [PERSON] , [INFO] , а саме з 29.07.2019 по теперішній час та довідки № 39843074 від 22.05.2019 - [PERSON] , [INFO] , а саме з 22.05.2019 по теперішній час. Згідно Розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 139 від 13.06.2022 «Про визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] » визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком - [PERSON] . Заявник зазначає, що мати дитини зареєстрована за іншою адресою, виїхала до Ірландії та наразі проживає за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2022 у справі № 752/8313/22 визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . У серпні 2024 Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надала до суду клопотання, в якому зазначили, що відповідно до проведеної роботи Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у 2022 році щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , 2020 р.н. та [PERSON] , 2020 р.н. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі та спільно не проживали. Мають малолітніх дітей: [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] 2020 р.н., Діти з народження проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . 24.05.2022 у рамках розгляду звернення [PERSON] про визначення місця проживання та 21.08.2024 в рамках проведення роботи щодо встановлення факту набуття статусу одинокого батька [PERSON] працівниками Служби проведено обстеження умов проживання за вищевказаною адресою та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітніх дітей створено належним чином. Для дітей виділено окрему кімнату. Наявні окремі спальні місце, шафа для одягу, стіл для навчання. Наявні дитячі речі, одяг, іграшки відповідно до віку, статі та сезону. Службою встановлено, що [PERSON] , забрав дитину [PERSON] , 2019 р.н. для утримання та виховання з перетинального центру міста Києва. Мати не забрала дитину з пологового будинку. Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.06.2022 №139 визначено місце проживання [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] 2020 р.н. разом з батьком - [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 752/8313/22 визначено місце проживання [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] 2020 р.н. разом з батьком. Під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дітей, та зазначеної справи про встановлення факту набуття статусу одинокого батька [PERSON] , Службою встановлено, що [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] 2020 р.н. з народження перебувають на одноособовому утриманні та вихованні батька, [PERSON] . Мати участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації зазначила, що підтримує заяву [PERSON] , подану в порядку окремого провадження, щодо встановлення факту набуття ним статусу одинокого батька. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Саме такі правові висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 320/948/18 (постанова від 10.04.2019). Метою звернення [PERSON] до суду з цією заявою є захист його особистих та майнових прав та інтересів, а також захист прав та інтересів його дітей. Статус одинокого батька надає право на щорічну додаткову оплачувану відпустку, тривалістю 17 днів. З огляду на ч.ч.2, 3 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України Про охорону дитинства визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1 4 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 5 ст.157 Сімейного кодексу України визначено перелік питань, які можуть вирішуватися одним із батьків, з яким за рішенням суду визначено місце проживання дитини. З аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що Законом України Про охорону дитинства та Сімейним кодексом України передбачено рівні права та обов`язки батьків (матері і батька) щодо дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. При цьому один із батьків, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з ними. Сплата аліментів є одним із способів виконання батьками обов`язку з утримання дітей. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, з огляду на зміст п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти є підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, факт відсутності участі батька або матері у вихованні дітей може бути підтверджений рішенням суду під час вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. Беручи до уваги, що проживання батьків окремо, визначення місця проживання дитини з одним із батьків не впливає на обсяг прав та обов`язків батьків щодо виховання дитини, а також не звільняє того з батьків, хто проживає окремо від батьківського обов`язку і не позбавляє права брати участь у вихованні дитини. Отже, проживання батьків окремо, визначення місця проживання дитини із батьком, не можуть розцінюватися як набуття статусу одинокого батька. Стосовно тверджень позивача, що мати дитини проживає в іншій країні, самі по собі не свідчать що мати не приймає участь у вихованні та забезпеченні дитини, та не позбавляє права дитини перебувати також разом із матір`ю. Суд зауважує, що встановлення статусу одинокого батька належить виключно до компетенції відповідних місцевих органів, які мають повноваження розглядати такі заяви. Разом з цим, у суду відсутні повноваження щодо встановлення факту набуття статусу одинокого батька. В постанові від 13.06.2018 року за результатами розгляду справи №822/2446/17 Верховним Судом викладено позицію про те, що розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини з позивачем, що передбачає обов`язок батька щодо утримання та виховання дитини, не доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини. Проаналізувавши норми Сімейного кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що лише рішення суду щодо позбавлення особи батьківських прав є підтвердженням факту самостійного виховання дитини одним з батьків. Правовий статус поняття одинокого батька не врегульований законодавством, однак Верховний Суд вбачає можливим застосовування аналогії поняття одинокої матері, тлумачення якого є у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Таким чином для набуття статусу одинокий батько, необхідні дві умови: не перебування у шлюбі; виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Суд роз`яснює, що документи можуть підтвердити самостійне утримання дитини без участі матері: рішення суду про позбавлення батьківських прав; акт, складений соціально-побутовою комісією, створеною первинною профспілковою організацією; довідка зі школи (садочку) про те, що мати не бере участі у вихованні дитини. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Чинним законодавством не передбачений інший порядок встановлення статусу одинокого батька, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані суду стороною заявника копії документів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, - не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed