Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Представник заявника [PERSON] в доводах поданої нею заяви зазначає, що 08 жовтня 1999 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу за реєстровим № 1140одноповерхового житлового будинку з господарчими прибудовами, житловою площею. - 37, 0 кв.м, загальною площею - 57,0 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 3300 кв.м. Власником зазначеного в договорі житлового будинку став покупець, а саме позивач. Лише нещодавно він помітив, що в договорі купівлі-продажу його прізвище зазначене неправильно, а саме замість правильного « [PERSON] » написано « [PERSON] ». Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області [PERSON] отримав 28 червня 1996 року, а договір купівлі-продажу був укладений 08 жовтня 1999 року, тобто паспорт був виданий до того, як укладався договір купівлі-продажу, а отже і прізвище мало бути зазначено як « [PERSON] ». Представник заявника вважає, що дана ситуація виникла через те, що даний договір був надрукований на друкарській машинці. Власне, у всьому договорі прослідковується те, що замість літери «Є» записана літера «Е». Те, що в договорі купівлі-продажу міститься неправильно зазначене прізвище заявника, то за неправильне заповнення данного договору має нести відповідальність особа, яка безпосередньо його заповнювала. Станом на день подання заяви до суду, приватний нотаріус Панчишин Й.М. нотаріальну діяльність не здійснює. А тому зробити виправлення не має можливості. Слід зазначити, що згідно Державного реєстру речових прав, прізвище власника житлового будинку вказано правильно, а саме: [PERSON] . Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5121281200:03:001:0015, загальною площею 0,25 га, на якій розташований вказаний будинок, також належить заявнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №119985. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу надасть можливість заявнику реалізувати свої права як власника будинку. Враховуючи наведене, представник заявника просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] (РНОКШІ: [NUMBER] ) договору купівлі-продажу одноповерхового житлового будинку з господарчими прибудовами, жилою площею - 37, 0 кв.м, загальною площею - 57,0 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] , за реєстровим № 1140 від 08.10.1999 року складений на бланку серії АВЕ № 186185, посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Панчишином Й.М. В судове засідання заявник не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах заяви наполягає у повному обсязі. Представник заінтересованої особи був належним чином повідомлений про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3\~ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2\~ст.315 ЦПК\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] згідно паспорту [NUMBER] , виданому Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 28.06.1996 року. 08 жовтня 1999 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] був укладений договір купівлі- продажу за реєстровим № 1140одноповерхового житлового будинку з господарчими прибудовами, жилою пл. - 37, 0 кв.м, загальною пл. - 57,0 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 3300 кв.м. Згідно доводів представника заявника в договорі купівлі-продажу прізвище заявника зазначене неправильно, а саме замість правильного « [PERSON] » написано « [PERSON] ». Згідно технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 3300 кв.м вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , яка продала житловий будинок заявнику остання підтвердила, що саме заявник придбав в неї житловий будинок за адресою: [ADDRESS] і на момент укладення угоди в нього було прізвище « [PERSON] » а не « [PERSON] », адже тоді нотаріус перевіряв паспорта у продавця та покупця і прізвище в паспорті було зазначене « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, прізвище власника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказано правильно, а саме: [PERSON] . Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5121281200:03:001:0015, загальною площею 0,25 га, на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] , також належить заявнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №119985. В договорі купівлі-продажу прізвище заявника зазначено неправильно, а саме замість правильного « [PERSON] » написано « [PERSON] ». На підставі досліджених доказів у суду немає сумнівів, що саме заявник придбав житловий будинок [ADDRESS] Внаслідок такого, помилкового, написання прізвища заявника, останній не має можливості повноцінно розпорядитися належним йому житлом, тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначеного вище документу. Частиною 1 статті 293\~ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що договір купівлі-продажу одноповерхового житлового будинку з господарчими прибудовами, житловою площею - 37, 0 кв.м, загальною площею - 57,0 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] , за реєстровим № 1140 від 08.10.1999 року складений на бланку серії АВЕ № 186185, посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Панчишином Й.М. належить [PERSON] Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через вказані технічні помилки в зазначенні його прізвища в договорі купівлі-продажу житлового будинку не може в повному обсязі реалізувати свої права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] , яка дії в інтересах [PERSON] , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.

Outcome: approved