Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті (загибелі) в період часу з 05:20 до 07:00 21.03.2024 поблизу населеного пункту Часів Яр, Донецької області [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 29.11.2016), який народився в с. Пологи-Яненки, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану у зв?язку із воєнними діями, пов?язаними із захистом Батьківщини. Заява обґрунтована тим, що подія загибелі [PERSON] сталася під час виконання ним бойового завдання в районі бойових дій та тіло загиблого залишається на тимчасово непідконтрольній території ЗСУ, тому, немає жодних можливостей встановити у визначеному порядку юридичний факт смерті особи на тимчасово непідконтрольній території України. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак у своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, подану заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2022 [INFO] [PERSON] був призваний на військову службу. Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони У країни, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією РФ проти України від 07.06.2024, [PERSON] обіймав посаду - стрілець-зенітник зенітно-ракетного взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Військова частина [NUMBER] входить до Збройних Сил України, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про Збройні Сили України». 21.03.2024 під час виконання завдань, а саме відсічі збройної агресії російської федерації біля населеного пункту Часів Яр Донецької області, у зв?язку із воєнними діями, пов?язаними із захистом Батьківщини, внаслідок штурмових дій противника з 06:15 до 06:20 позиції відділення «ЛАСКА» стрілець-зенітник зенітно-ракетного-взводу 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] зник безвісті. Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 за № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, начальником групи психологічного супроводу та відновлення 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] молодшим лейтенантом [PERSON] , на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] N? 764 від 26.03.2024 проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісті [PERSON] . За результатами службового розслідування в акті встановлено наступне: «Військовослужбовець молодший сержант [PERSON] стрілець-зенітник зенітно-ракетного-взводу 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] ( [INFO] , освіта середня, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий Переяслав- Хмельницьким РС УДМС України в Київській обл., 29.11.2016, призваний [INFO] 01.06.2022, проживає (зареєстрований) за адресою: [ADDRESS] ) зник безвісти 21.03.2024 під час виконання бойових завдань у зоні відповідальності ОТУ " [INFO] ", а саме відсічі збройної агресії російської федерації в період часу з 05.20 до 07.00 год. внаслідок активних штурмових позицій з боку противника пересуваючись від позиції відділення «ЛАСКА» до позиції відділення «ХМАРА» поблизу населеного пункту Часів Яр Донецької області військовослужбовці [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , попали під артилерійський обстріл противника в результаті ЧОГО [PERSON] отримав поранення не сумісне з життям, [PERSON] отримав вибухову травму, [PERSON] отримав тяжке поранення та був евакуйований на позицію відділення «ХМАРА» де він перестав подавати ознаки життя. Евакуювати тіла молодшого сержанта [PERSON] та молодшого сержанта [PERSON] , для встановлення факту загибелі, з позиції відділення «ХМАРА» через інтенсивні бойові дії не вдалося, а тому вони вважаються зниклими безвісті». Також, згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.05.2024 за № 1079 [PERSON] вважається безвісно зниклим під час бойових дій із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Таким чином, подія загибелі [PERSON] сталася під час виконання ним бойового завдання в районі бойових дій та тіло загиблого залишається на тимчасово непідконтрольній території Збройних сил України, тому, немає жодних можливостей встановити у визначеному порядку юридичний факт смерті особи на тимчасово непідконтрольній території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. 09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров?я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов?язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов?язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Подія загибелі [PERSON] сталася під час виконання ним бойового завдання в районі бойових дій та тіло загиблого залишилося на тимчасово непідконтрольній території ЗСУ, тому, не є можливим, у визначеному законодавством порядку, встановити та підтвердити юридичний факт смерті особи на території, де на даний час ведуться бойові дії. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для дружини загиблого [PERSON] встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті (загибелі) [PERSON] є необхідним для подальшої реєстрації його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану України шляхом отримання свідоцтва про смерть та реалізації соціальних прав членів сімей загиблого. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved