Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

22 січня 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Лєбєдєва Тетяна Олександрівна, використовуючи систему Електронний суд, звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що Позивачка [PERSON] із відповідачем [PERSON] станом на дату подачі позову не перебувають у шлюбі, відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області про розлучення, яке набуло чинності 01.05.2018 року. Від зазначеного шлюбу у сторін є дві дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивачка разом з дітьми була змушена покинути Україну та знайти тимчасовий притулок в Нідерландах, що підтверджується довідкою про зарахування [PERSON] та [PERSON] до школи Зонневайзер (05DF00) (05DF00) у місті Рурмонд, Нідерланди. Там діти у період 30.06.2022 - 31.07.2023 року навчалися закордоном. За цей весь період відповідач не цікавився життям синів та матеріально не підтримував. Позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач [PERSON] не цікавиться здоров`ям дітей, не забезпечує їх одягом та харчуванням, не приймає участі у їхньому вихованні та фінансовому утриманні. Сини - [PERSON] та [PERSON] постійно проживає із позивачкою та знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Крім того, за інформацією самого Відповідача, останній не виїжджав за межі м. Енергодар та перейшов на бік окупантів, активно із ними співпрацює. Внаслідок невиконанням виконавчого листа №55104090 від 08.11.2017 року про стягнення аліментів на синів Відповідача - [PERSON] та [PERSON] , оскільки Відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги синам впродовж 8 місяців. Відповідач вже тривалий час не надає синам матеріального забезпечення, самоусунувся від виховання дітей, залишає їх на тривалий час без засобів існування, чим ставить під загрозу їх психологічне здоров`я. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на їх утримання, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 05 лютого 2024 року, на адресу суду, надійшла відповідь на запит з Управління ДМС у Запорізькій області, відповідно до якої місце реєстрації фізичної особи [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , що є тимчасово окупованою територією України. Статтею 12-1 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Відповідач [PERSON] у жодне з підготовчих судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом оголошення про виклик особи, які розміщені на офіційному сайті Судової влади України та надіслання повідомлення у додаток «Viber». Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Лєбєдєва Тетяна Олександрівна у судове засідання не з`явились, 15 травня 2024 року представник позивача адвокат Лєбєдєва Тетяна Олександрівна надала заяву в якій вказала, що свої вимоги позивач підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом оголошення про виклик особи, які розміщені на офіційному сайті Судової влади України та надіслання повідомлення у додаток «Viber». Відзив на позов не надав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Енергодарської міської ради у судове засідання не з`явився, 17.04.2024 року надала заяву в якій просила розглядати справи без її участі, зазначила, що проти задоволення позовних вимог третя особа не заперечує. Окрім того, 17 квітня 2024 року представник третьої особи начальник служби у справах дітей Енергодарської міської ради надала клопотання про залучення документів до матеріалів справи, серед яких просили долучити до матеріалів справи Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебував у шлюбу з [PERSON] , [INFO] з 08.08.2009 року, який рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 29.03.2018 року було розірвано. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2009 року та копією рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29.03.2018 року. Від зазначеного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось дві дитини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2010 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.2013 року. Згідно довідки вих. №114/01-47 від 31.10.2023 року Енергодарської гімназії №3 Енергодарської міської ради , [PERSON] , [INFO] , разом із синами [PERSON] та [PERSON] , які є у складі учнів гімназії, зареєстровані за адресою у [ADDRESS] . Відповідно до довідок з початкової школи Де Зонневайзер 05DF00, 05DF00 у місті Рурмонд, Нідерланди, які перекладені присяжним перекладачем Отто Гооікер , після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України 30.06.2022 року [PERSON] та [PERSON] було зараховано до школи Зонневайзер . Відповідальна особа [PERSON] . Дана зняття дітей з обліку 31.07.2023 року. Згідно довідки школи А.Е. Кросс Ради освіти Калгарі, Канада, від 22.02.2024 року, яка перекладена та засвідчена перекладачем [PERSON] з 25 вересня 2023 року [PERSON] зареєстрований та відвідує Раду освіти Калгарі. Згідно довідки школи Гленбрук Ради освіти Калгарі, Канада від 26.02.2024 року, яка перекладена та засвідчена перекладачем [PERSON] з 26 вересня 2023 року [PERSON] зареєстрований та відвідує Раду освіти Калгарі. Зі слів позивачки цей весь період відповідач не цікавився життям та здоров`ям синів та матеріально не підтримував. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно Розпорядження начальника Енергодарської міської військової адміністрації №41 від 20.03.2024 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не забезпечує їм необхідний рівень життя, не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не цікавиться їх навчанням, станом здоров`я, не готує їх до дорослого життя, матеріально не утримує, тому виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, в інтересах дітей, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав розглянуто за допомогою ZOOM платформи на засіданні комісії з питань захисту прав дитини [INFO] у присутності матері дітей [PERSON] . З метою оцінки емоційного стану дітей та з`ясування їх прихильності до кожного з батьків практичним психологом Комунальної організації "Інклюзивно-ресурсний центр" Енергодарської міської ради [PERSON] проведено психологічне обстеження кожного з дітей. Як вбачається з висновку після переїзду малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю за кордон батько [PERSON] взагалі не виявляє жодного бажання займатис: вихованням та в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу ні утримання малолітніх синів. Його не цікавлять шкільні успіхи, досягнення те труднощі дітей, їх адаптація в умовах перебування у новій країні, їх розвиток, стан здоров`я, відпочинок. Іноді батько телефонує Всеволоду і [PERSON] , проте, зі слів дітей, таке спілкування не приносить їм задоволення, бо вони не відчувають справжньої зацікавленості батька в їх житті. Діти не отримують подарунків, грошей на їх придбання ні на свої дні народження, ні на новорічні та різдвяні свята. Відповідно до частин першої та четвертої статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Стаття 27 Конвеції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 , п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , дітьми не цікавиться, не надає матеріального утримання, участь у вихованні дітей не приймає, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своїх дітей, піклування про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, судовий збір сплачений за подачу позовної заяви у розмірі 968, 96 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 18, 150, 155, 157, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1, 10,223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved