Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

У червні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі ТОВ ФК Кредит-Капітал) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог\~\~вказано, що 08 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Маніфою (далі - ТОВ Маніфою) та відповідачем було укладено договір позики № 4814551 за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню та інші платежі передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, наддало відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. При цьому, п.2.3.4 договору передбачено загальний строк до 26 січня 2023 року, строк позики складається з розрахункових періодів визначених розрахунком. 13 квітня 2023 року між ТОВ Маніфою та ТОВ ФК Кредит-Капітал укладено договір факторингу № 13-04/2023, за умовами якого відбулось відступлення прав вимоги і за договором позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року, що укладений з відповідачем. Станом на 31 травня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем, як новим кредитором становить 17259 грн., з яких: 5500 грн. заборгованість зі тілом кредиту, 11759 грн. заборгованість за відсотками. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не погашає заборгованість, просять стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 17259 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на зареєстроване місце проживання, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року відповідачем заповнено анкету за допомогою програмного забезпечення (ІТС), у якій останнім вказано анкетні дані, інформацію про документ, що засвідчує його особу, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, фінансовий стан тощо (а.с.23). 08 листопада 2022 року між ТОВ Маніфою та відповідачем укладеного договір позики № 4814551, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.27-31). Відповідно до договору позики № 4814551, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Сума позики 5500 грн., строк позики - до 26 січня 2023 року (79 днів) (п.п.2.1, 2.3.3, 2.3.4). Відповідно до п.2.4 договору позики, акційна процентна ставка фіксована 2,20000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником періоду у разі наявності умов оплати заборгованості за цієї ставкою відповідно до п.3.1.1 цього договору; базова процентна ставка фіксована 2,20000 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору; основна процентна ставка фіксована 3,00000 % застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду, особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначені розділом 3 цього договору. Згідно п.2.5 договору позики, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № [NUMBER] зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. Також, 08 листопада 2022 року відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано паспорт позики, де вказано основні умов надання коштів у позику, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію тощо (а.с.24-26). Крім того, сторонами погоджено Розрахунок за договором позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року, що є Додатком № 1 та графік обов`язкових платежів за договором позики у якому вказано дата платежу, сума платежу, суму погашення позики, проценти за користування позикою, реальну річну процентну ставку та загальну вартість позики. Вказані додатки до договору підписані відповідачем електронним підписом ідентифікатором (а.с.32-33). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ Маніфою, [PERSON] , з яким укладено договір позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року ідентифікований товариством ТОВ Маніфою (акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с.37). Згідно довідки Вих. № 4804-ВП від 01 травня 2024 року ТОВ ФК Вей Фор Пей, між підприємствами ТОВ ФК Вей Фор Пей та ТОВ Маніфою укладено угоду про переказ коштів № ВП-220319-6 від 22 березня 2019 року та яким за дорученням ТОВ Маніфою було успішно здійснено переказ грошових коштів 08 листопада 2022 року на суму 5500 грн. на картку [NUMBER] (а.с.34). 13 квітня 2023 року між ТОВ Маніфою та ТОВ ФК Кредит-Капітал укладено договір факторингу № 13-04/23 у відповідності до умов якого ТОВ ФК Кредит-Капітал передає грошові кошти в розпорядження ТОВ Маніфою за плату, а ТОВ Маніфою відступає ТОВ ФК Кредит-Капітал права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (а.с.39-44). Згідно Акту прийому-передачі письмово та електронного Реєстру Боржників за договором Факторингу № 13-04/23 від 13 квітня 2023 року ТОВ Маніфою передало, а ТОВ ФК Кредит-Капітал прийняло Реєстр Боржників в кількості 1158 (а.с.46). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 13-04/23 від 13 квітня 2023 року ТОВ ФК Кредит-Капітал набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17259 грн., з яких: 5500 грн. заборгованість за сумою позики, 11759 грн. заборгованість за процентами за користування позикою (а.с.45). З метою досудового врегулювання спору, за Вих. № 22643609 від 24 травня 2024 року ТОВ ФК Кредит-Капітал направляло на адресу відповідача досудову вимогу щодо сплати заборгованості за договором позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року у розмірі 17259 грн., яка залишена відповідачем без задоволення (а.с.48). Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті\~1054\~ЦК\~України\~ за\~кредитним\~договором\~банк або\~інша\~фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати\~грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові\~у\~розмірі та\~на\~умовах,\~встановлених\~договором,\~а\~позичальник\~зобов`язується\~повернути\~кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави,\~якщо\~інше\~не встановлено\~цим\~параграфом\~і не\~випливає\~із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~ст.1055\~ЦК\~України кредитний\~договір\~укладається\~у письмовій\~формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до \~Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію). У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ Маніфою та відповідачем укладено електронний договір позики з використанням електронного підпису та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ Маніфою відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року. За абз.2 ч.1\~ст.1048 ЦК\~в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд враховує Висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~ст.1050 ЦК України. Так, згідно п.2.3.4 договору позики № 4814551 від 08 листопада 2022 року загальний строк позики до 26 січня 2023 року (79 днів), а тому підстави нараховувати відсотки за користування позикою є до 26 січня 2023 року включно. З розрахунку заборгованості, які перевірений судом та не спростований відповідачем вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4814551 від 08 листопада 2022 у розмірі 17259 грн., з яких: 5500 грн. заборгованість за сумою позики, 11759 грн. заборгованість за процентами, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., які було сплачено позивачем із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, оскільки позов було подано до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЕСІТС Електронний суд.

Outcome: approved