Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач), звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , позичальник, відповідач), в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 002/9135055-SP від 18.01.2021 у сумі 17 737,13 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2021 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/9135055-SP. 02.12.2022 02.12.2022 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №№НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 реєстру прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 737,13 грн. В порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договору №002/9135055-SP від 18.01.2021 не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 17 737,13 грн, з яких: 7 998,90 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 9 738,23 грн. загальна заборгованість за відсотками. З урахуванням викладеного позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 15.05.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копія ухвали від 15.05.2024 та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0600276291006 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою, 24.07.2024 року». З урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.01.2021 [PERSON] підписав Заяву-анкету №69378 про приєднання до Публічної пропозиції на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, якою просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України та встановити ліміт кредитування (а.с. 5). Підписанням цієї заяви-анкети відповідач засвідчив, що приймає (акцептує усі умови публічної пропозиції (оферти) банку на укладення договору, яка розміщена разом з додатками, в т.ч. але не виключно, тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку, посилання на примірники якої відповідач отримав в мобільному додатку і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язується дотримуватися. Відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати розмір кредитного ліміту, про що повідомляє клієнта шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. В заяві-анкеті вказано, що акцептована відповідачем Публічна пропозиція разом з даною заявою-анкетою складають Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank. Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» від 08.12.2023 [PERSON] з 02.03.2021 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-анкети №69378 з номером кредитного договору № 002/9135055-SР від 18.01.2021 (а.с. 6). 02.12.2022 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/9-Ф, на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в тому числі - до відповідача [PERSON] за договором №002/9135055-SР від 18.01.2021 в сумі 17 737,13 грн., з яких 7 998,90 грн. заборгованість по тілу кредиту, 9 738,23 грн. заборгованість по відсоткам. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №002/9135055-SР від 18.01.2021 боржника [PERSON] станом на 31.03.2024 заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 17 737,13 грн. Встановлено, що нарахувань будь-яких санкцій позивач не здійснював. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується також наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Повертаючись до фактичних обставин даної справи, відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, однак тексту такої Публічної пропозиції, в редакції станом на дату укладення Договору позивачем не надано, тому не можна однозначно визначити на яких умовах укладено Договір між сторонами. Про такі обставин в позовній заяві такж не зазначено. Враховуючи викладене, відповідно до вимог закону, в заяві-анкеті щодо приєднання до Публічної пропозиції повинні бути зазначені істотні умови договору, насамперед, встановлений сторонами ліміт кредитування або розмір грошових коштів, які надано позичальнику та зараховано на картковий рахунок, проте таких умов визначено не було. В цьому випадку стороною позивача не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, оскільки ані позов, ані додані до нього додатки, не містять інформації про розмір кредитного ліміту, встановленого відповідачу на його картковий рахунок, його зміну, а також розміру відсотків, які повинні нараховуватися за користування такими коштами. Отже позивачем не підтверджені обставини укладання договору між АТ «Таскомбанк» і [PERSON] саме на тих умовах, які заявлені позивачем. Тому суд не має можливості перевірити правильність нарахування відсотків за користування кредитом. Також відсутні докази щодо користування відповідачем платіжною карткою АТ «Таскомбанк» наданої за умовами заяви-анкети. Клопотань про витребування будь-яких доказів позивачем не заявлено. Окрім того, як видно із наданих позивачем доказів, заява-анкета підписана відповідачем 16.01.2021 та з цієї самої дати він є власником рахунку № [NUMBER] , однак розрахунок заборгованості здійснено за кредитним договором від 18.01.2021. Номер кредитного договору як № 002/9135055-SP значиться лише в розрахунку заборгованості та у витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу. Заява-анкета таких реквізитів договору не містить. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність викладених в позові обставини щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту № 002/9135055-SP від 18.01.2021 та необхідності сплати позивачу заборгованості саме в сумі 17 737,13 грн.. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем у даному випадку не підтверджено доказами наявність обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а тому позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та понесених витрат на сплату судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed