Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Позивач, від імені та в інтересах якої діє її представник, звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в якій посилається на те, що 16.12.2021 року між сторонами було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, не мають спільного сімейного бюджету та господарства. Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Окрім того вказує, що між сторонами не досягнуто згоди про сплату аліментів на утримання доньки. Крім того вказує, що спільна дитина проживає з позивачкою. Остання перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не може у повному обсязі забезпечувати себе матеріально. Враховуючи\~ викладене, просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання, у\~ розмірі 1/4 всіх доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов у якому визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. Разом із тим заперечує проти вимог щодо стягнення аліментів на дружину, вказуючи при цьому, що в даний час відповідач є військовослужбовцем та йому необхідні грошові кошти для купівлі військового спорядження. Приблизний розмір аліментів на утримання дружини, у разі задоволення позову, складатиме 30 000,00 гривень, що значно обтяжить його матеріальне становище, а тому надавати матеріальну допомогу дружині у такому розмірі він невзмозі. Просить відмовити у задоволенні позову у цій частині. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 16.12.2021 року у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №\~ 3460. Встановлено також, що у період шлюбу у сторін у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що встановлено із копій свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] . Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини\~ подружжя,\~ дійсні\~ причини\~ позову\~ про розірвання шлюбу,\~ бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу,\~ якщо\~ буде\~ встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу\~ суперечило б інтересам одного з них,\~ інтересам\~ їхніх\~ дітей,\~ що\~ мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено із довідки № 7726-5001584471 від 12.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , фактично проживає по [ADDRESS] . Неповнолітня донька сторін проживає разом із матірю. Як вбачається із відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 26.06.2024 року, відповідач [PERSON] у 2023 році отримав дохід у розмірі 1 099 798,13 гривень, а за період із 01.01.2024 по 24.06.2024 року у розмірі 163 999, 28 гривень. У свою чергу, як вбачається із відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 26.06.2024 року, позивач [PERSON] у 2023 році отримав дохід у розмірі 87 100,00 гривень, а за період із 01.01.2024 по 23.06.2024 року у розмірі 28 400,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, інші обставини, що мають істотне значення, матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним для забезпечення її розвитку, не буде порушувати її прав та прав обох батьків. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; наявність нерегулярного доходу. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, військовослужбовцем та має регулярний дохід. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи фактичні обставини справи, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням становища та потреб сторін, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial