Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтував тим, що на протязі тривалого часу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Зазначає, що під час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у 2021 року відповідач [PERSON] залишила сім`ю та зареєструвала шлюб з іншим чоловіком і на даний час проживає в м. Буринь. Представник позивача зазначає, що малолітні діти залишились проживати з батьком в с. Коровиці Роменського району, який займається їх вихованням та утриманням. Відповідач з дітьми не спілкується, не цікавиться їхнім життям, станом здоров`я та матеріально не забезпечує. Вказує, що позивач як особа з інвалідністю проходить службу у місцевому ТСЦ та СП в селищі Недригайлів та отримує заробітну плату, діти обліковані в медичних установах. Відповідач постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, має з дітьми стійкий психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Зазначає, що відповідач проживає у будинку із сучасним ремонтом в якому створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. В будинку наявна окрема кімната для дітей, щоб вони могли навчатися та гратися. Вказує, що діти тривалий час проживають в с. Коровинці та відвідують місцевий дошкільний навчальний заклад. Представник позивача зазначає, що відповідач ігноруючи інтереси та бажання дітей декілька раз висловлювала наміри забрати дітей на проживання до себе. Про те поведінка відповідача не може забезпечувати умови для гармонійного розвитку дітей, їх виховання та навчання. Вказує, що визначення місця проживання дітей з батьком не супроводжується метою обмежити їх у спілкуванні з матір`ю, а лише бажанням створити найкращі умови для розвитку та формування їх особистості. З урахуванням вищенаведеного просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав та висловив доводи аналогічні позовній заяві. Ствердив, що діти проживають разом з ним і саме він займається вихованням і утриманням дітей, а відповідач з дітьми останні 2 роки зовсім не спілкується. Повідомив, що на даний час проживає разом з дітьми у будинку сестри, так як в придбаній ним квартирі проводяться ремонтні роботи. Вказав, що дочка [PERSON] взагалі не пам`ятає маму. Наголосив, що будь-яких перешкод у спілкуванні мами з дітьми не чинить. Зважаючи на те, що відповідач періодично погрожує забрати дітей просить місце проживання малолітніх дітей визначити з ним та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві та надав пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позову. Наголосив, що з серпня 2021 року позивач самостійно опікується дітьми, матеріально забезпечує, турбується про їх фізичний та духовний розвиток, створює належні умови для проживання та зростання. Вказав, що звернення до суду з цим позовом зумовлено тим, що відповідач в телефонній розмові повідомила позивача, що може забрати у нього дітей. На переконання представника позивача, зміна місця проживання дітей не відповідатиме інтересам дітей та може призвести до душевної травми, оскільки вони не пам`ятають маму, не спілкуються з нею, а місце проживання батька стало для них близьким та комфортним середовищем. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. 12 червня 2024 року на адресу суду надіслала заяву в якій зазначила, що вона надає згоду на постійне місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування - виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ще в 2021 році, проживаючи на території Рожищенського району, позивач звертався до Служби у справах дітей на консультацію щодо можливості його та дітей виїзду на проживання в Сумську область, оскільки відповідач покинула дітей і виїхала на інше місце проживання. Вказала, що під час проведення комісією обстеження місця проживання дітей їм стало відомо, що на той час (2021 рік) позивач самостійно виховував 5 дітей: трьох діток відповідача та двох спільних. Повідомила, що в подальшому позивач з двома спільними дітьми виїхав у Сумську область, а троє діток залишилися проживати з бабусею (мамою відповідача). Зазначила, що на сьогоднішній день вони, як орган опіки та піклування надати відповідний висновок щодо розв`язання спору не мають можливості, оскільки з того часу дітки на території Рожищенського району не проживають. Щодо задоволення позову не заперечують. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування - виконавчий комітет Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не з`явилася, 30 липня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслали заяву в якій просять розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Щодо задоволення позову не заперечують. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 14 березня 2024 року позовну заяву з доданими документами [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 30 травня 2024 року о 13 год 00 хв. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10 травня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про його участь в судовому засіданні 30 травня 2024 року о 13 год 00 хв в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про його участь в судовому засіданні 30 травня 2024 року о 13 год 00 хв в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про його участь в судовому засіданні 24 червня 2024 року о 15 год 00 хв в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12 червня 2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про його участь в судовому засіданні 24 червня 2024 року о 15 год 00 хв в режимі відеоконференції. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 16 серпня 2024 року о 10 год 30 хв. Витребувано у Рожищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни прізвища [PERSON] , [INFO] на « [PERSON] »; повний актовий запис про народження № 15, складений 30 січня 2018 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [INFO] [PERSON] та повний актовий запис про народження № 2, складений 09 грудня 2020 року виконавчим комітетом Мильської сільської ради Рожищенського району Волинської області про народження [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 серпня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та позивача [PERSON] про їх участь в судовому засіданні 16 серпня 2024 року о 10 год 30 хв в режимі відеоконференції. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та повними Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00045823852 та № 00045822616, сформованими 04 липня 2024 року. Згідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області від 25 січня 2024 року [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] орієнтовно з вересня 2021 року без реєстрації проживають за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей на території сільської ради не зареєстрована та не проживає. Згідно копії довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області від 29 січня 2024 року [PERSON] разом з двома дітьми- сином [PERSON] , 2018 року народження та дочкою [PERSON] , 2020 року народження орієнтовно з 2021 року проживає в сім`ї своєї сестри. У 2022 році [PERSON] мобілізований до Збройних Сил України. Діти відвідують Коровинський заклад дошкільної освіти. Позивач [PERSON] проходить службу у військовій частині «номер» та займає посаду військовослужбовця в розпорядженні. Загальна сума доходу за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року становить 269506,87 грн, що підтверджується довідкою про доходи, виданою військовою частиною «номер» від 06 листопада 2023 року. Відповідно до декларацій № 0001-А452-РРА0, № 0001-59М2-РРА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 20 січня 2023 року малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають під наглядом сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Недригайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги [PERSON] Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відвідують Коровинський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області, що підтверджується копією довідки, виданої 30 січня 2024 року директором Коровинського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області [PERSON] З службової характеристики від 31 січня 2024 року встановлено, що за період проходження служби на посаді старшого стрільця третього відділення охорони першого взводу охорони роти [INFO] [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Положення статутів Збройних Сил України знає і дотримується при виконанні своїх службових обов`язків. В колективі користується авторитетом, відповідальний, на зауваження старших начальників та командирів реагує належним чином, відмічені недоліки усуває своєчасно. Згідно акту обстеження умов проживання від 29 січня 2024 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що сім`я проживає в будинку сестри [PERSON] без реєстрації. Будинок опалюється дровима та газом, обробляється земельна ділянка та утримується господарство. Будинок облаштований меблями, наявна різна побутова техніка та є автомобіль. Батько служить в ЗСУ, мати з дітьми не проживає, будь-якої допомоги не надає, дітьми не цікавиться. У дітей є окремі кімнати, місце для сну та навчання, діти одягом та взуттям забезпечені. Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 290580425, № 290581753, сформованих 5 грудня 2021 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 5923583400:06:000:2187, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві власності належать [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 21 липня 2023 року Недригайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що 25 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до листа служби у справах дітей Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 03 травня 2024 року комісією здійснено соціальний візит до [PERSON] , яка зі своїми неповнолітніми дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що орієнтовно з листопада 2021 року остання та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не проживають, зі слів соціального оточення перебувають у Сумській області, що підтверджується актом виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 06 травня 2024 року. Відповідно до повідомлення від 22 травня 2024 року № 104 служба у справах дітей Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області не може підготувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки діти з матір`ю [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте з листопрада 2021 року за вказаною нен проживають. Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком та стягнення аліментів № 722/02-28 від 30 травня 2024 року орган опіки та піклування Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області вважає за доцільне рекомендувати визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] по місцю реєстрації батька та стягнути на його користь аліменти. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00045821088, сформованого 04 липня 2024 року встановлено, що 16 листопада 2021 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище нареченої після реєстрації шлюбу змінено з [PERSON] на [PERSON] . 23 травня 2024 року місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади № 2024/006016568, сформованого 23 травня 2024 року. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача юридично визначити місце проживання малолітніх дітей та неналежним виконанням відповідачем (матір`ю) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Щодо позовних вимог про стягнення аліментів Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що за час спільного проживання сторін у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення сторін діти залишились проживати з батьком, який створює ним належні умови для проживання, виховання, розвитку та піклується про них. Відповідач з дітьми не спілкується, не цікавиться їхнім життям, станом здоров`я та матеріально не забезпечує. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком чи його негативного впливу на виховання та розвиток дітей. Крім того, на переконання суду, за час спільного проживання дітей разом зі своїм батьком у них склалася звична обстановка, утворилося певне коло спілкування (друзі в дошкільному закладі та за місцем проживання). Беручи до уваги обставини цієї справи, ураховуючи, що відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з позивачем, суд вважає за можливе визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дітей. При цьому суд зазначає, що у цій справі не вирішувалося питання про розлучення матері з дітьми, оскільки мати дітей при визначенні місця проживання дітей з батьком не може бути обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботи відносно дітей та участь у вихованні дітей. Більше того, виходячи з положень ст. 157, 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дітей, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. Мати дітей, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати. Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, тим самим ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку - утримання дітей. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживають діти. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін і малолітніх дітей та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Ураховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі матері в утриманні дітей, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, особу відповідача, яка є здоровою та працездатною, справедливий баланс кожного з батьків в утриманні дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дітей у частці від доходу відповідача в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Відповідач доказів того, що не спроможна сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі чи на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі суду не подала. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з дня коли позивач звернувся із позовом до суду - 12 лютого 2024 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При подачі позову за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який необхідно стягнути з відповідача на його користь. Разом з цим, оскільки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому судовий збір в сумі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved