Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визначення місця проживання дитини, [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 жовтня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину, доньку, [PERSON] , [INFO] . Станом на дату звернення із позовною заявою до суду [PERSON] , [INFO] , мешкає разом із батьком, позивачем, [PERSON] . Згоди між сторонами про місце проживання дитини не досягнуто, відповідач не полишає бажання забрати доньку до себе на окуповану територію, що загрожує життю, та здоров`ю дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Сторони до судового засідання не з`явились. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 жовтня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління управління юстіції у м. Донецьку. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.09.2021 року зазначено що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 02-20/11 від 07.02.2024 року [PERSON] дійсно навчається у Зорянському закладі загальної середньої освіти 1-3 ступені, і виховується батьком дитини [PERSON] , спілкується з класним керівником, цікавиться з шкільним життям дитини, мати контакту із школою, де навчається дитина, за весь період навчання не підтримувала, із вчителями не спілкувалася. Відповідно до розпорядження керівника міської військово-цивільної адміністрації № 854 від 06.10.2021 року про надання [PERSON] статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дії та збройних конфліктів, фактичне місце проживання дитини: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання комісією встановлено, умови проживання - санітарно-гігієнічний стан та житлово - побутові умови задовільні, для виховання та розвитку дитини створено такі умови - дитина має місце для сну, відпочинку та розвитку, забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку, одяг взуття відповідно віку та сезону. Стосунки, традиції сім`ї - добровічливі, члени родини один до одного ставляться з повагою. Батько опікується дитиною. Мати [PERSON] 1986 р.н., спільно з дитиною не проживає. Відповідно до Довідки від 23.02.2024 року № 27/10-16 про склад сім`ї, за адресою [ADDRESS] , мешкає [PERSON] , [INFO] , (мати позивача), [PERSON] , [INFO] , та його донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виписки із медичної карти від 12.02.2024 року, [PERSON] яка мешкає за адресою [ADDRESS] , цілком здорова. Відповідно до ст.ст.\~160,\~161 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. На підставі ст. 3,76,79,80,175,184 ЦПК, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», статей 160, 161 СК України, відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»,-

Outcome: approved