Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № КК/6458 від 17.03.2020 року у розмірі 170771,80 грн., а також понесені судові витрати. 17.03.2020\~року між акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено\~кредитний\~договір №\~24102023\~від 24.10.2023\~року. \~На обґрунтування позову зазначив, що 24.10.2023 року між акціонерним товариством «Кредобанк» та товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» було укладено договір факторингу № 24102023, відповідно до умов якого до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. 28.06.2024 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Гончаренко О.О. надав відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вказує, що позивач не надав до суду кредитний договір на який є посилання у розрахунку заборгованості, а розрахунок заборгованості за період з 24.10.2023 по 31.03.2024 р. не є належним та допустимим доказом такої заборгованості. Позивачем не надано до суду детального розрахунку заборгованості, отримання певної суми відповідачем, тощо. Крім того, не надано доказів повідомлення відповідача про заміну сторони у зобов`язанні, зокрема про відступлення права вимоги АТ «Кредо банк» до ФК «ЄАПВ». Позивачем не надано виписки про рух коштів на клієнтському рахунку чи будь-який розрахунковий документ про зарахування позивачем коштів. Матеріали справи не містять відомостей про рух коштів, дат зняття готівки чи здійснення банківських операцій. Не надано доказів щодо здійснення повного руху коштів по рахунку який просив відкрити відповідач при підписанні Анкети-заяви від 06.03.2020 року. 03.07.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідно до креждитного договору максимальний ліміт кредитної лінії становить 200\~000,00 грн. Термін на який може надаватися кредитна лінія до 16.03.2023 року. Орієнтована реальна річна процентна станвка 43,38%.Клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом, процентами, комісією, неустойкою, у термін передбачений договором. Просить суд позовні вимоги задовольнити. На підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2020 року між акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24102023 від 17.03.2020 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24.10.2023 року між акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24102023, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором № КК/6458 від 17.03.2020 року в сумі 170771,80 грн., з яких: 97051,71 грн. сума заборгованість в частині непогашеного кредиту; 73720,09 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідач не був повідомлений належним чином про заміну сторони у зобов`язанні, позивачем не надано до суду жодних доказів повідомлення боржника про відступлення права вимоги АТ «Кредобанк» до ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За змістом ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка (пеня, штрафи) поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч.1 ст.638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. З розрахунку заборгованості наданого позивачем за кредитним договором № КК/6458 від 17.03.2020 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 170771,80 грн., з яких: 97051,71 грн. сума заборгованість в частині непогашеного кредиту; 73720,09 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом суми заборгованості, оскільки з нього не можливо встановити формування суми заборгованості та її складові. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). У частині 2 ст.78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Разом з тим, позивач не надав доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в своєму позові. Не надано доказів отримання відповідачем в користування кредитних коштів. До того ж, суд зазначає, що розрахунок заборгованості, який долучений позивачем до матеріалів справи, є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити правильність а підстави нарахування та тот факт, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19. Крім того, судом встановлено, що розрахунок містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Таким чином, з наданих позивачем документів, судом не встановлено отримання відповідачем певної суми та наявності заборгованості по кредитному дововору. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх недоведеністю належними та допустимими доказами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed