Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивований тим, що на обліку у службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як такий, що перебуває в складних життєвих обставинах. Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, не створює належних умов для проживання та виховання дитини. Будинок, де проживає сім`я, знаходиться в занедбаному стані, в помешканні бруд та безлад, важкий запах тютюнового диму. Дитячі речі та постільна білизна бруді. В будинку холодно, відсутній запас палива. Дитина спить в одязі. Запас продуктів харчування мінімальний. Приготовлена їжа для дитини відсутня. Мати часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Згідно отриманої від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області інформації стало відомо, що громадянка [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 177 КУпАП (придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього виготовлення), ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення), ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Внаслідок неналежного догляду дитини сусіди та сестра [PERSON] повідомляли у службу у справах дітей міської ради. Спеціалістами служби у справах дітей спільно з інспектором ювенальної превенції відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області неодноразово здійснювалась перевірка умов проживання цієї сім`ї, проводилися профілактичні бесіди з мамою, виносили офіційні попередження, але позитивного результату дана робота не дала. Родина перебуває на обліку в КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради з 18 травня 2022 року та отримує соціальні послуги спрямовані на подолання складних життєвих обставин. В ході отримання соціальних послуг, мати не виконувала належним чином батьківські обов`язки відносно свого сина та не забезпечувала у повній мірі його потреби. Мати перебуває на обліку у лікаря - нарколога, але його рекомендацій щодо подолання алкогольної залежності не виконує, хворою себе не визнає. Відповідно до листа дирекції КЗ «Гайворонський ліцей №2» Гайворонської міської ради мати учня 1 класу [PERSON] неодноразово відвідувала навчальний заклад в нетверезому стані та забирала дитину невчасно. Мати дитини не працює, отримує соціальну допомогу як інвалід дитинства та пенсію по втраті годувальників. Рішенням виконавчого комітету малолітню дитину [PERSON] було вилучено від матері [PERSON] в зв`язку з загрозою життя та здоров`я дитини та тимчасово влаштовано в родину баби, [PERSON] .. Батьком дитини записаний - [PERSON] , з родиною не проживає. В шлюбі з [PERSON] не перебував. Згідно довідки, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 02 лютого 2023 року. Враховучи, що батько в цей час перебуває на військовій службі і тимчасово не може займатися вихованням дитини, орган опіки і піклування тимчасово влаштував дитину в родину батька, а саме до баби - [PERSON] та діда - [PERSON] Дідусь та бабуся з 9 лютого 2024 року піклуються про онука, влаштували його на навчання до Громівської гімназії Паланської сільської ради, звідки дідусь із бабусею отримали гарний відгук, як такі, що приділяють належну увагу навчанню та вихованню онука. [PERSON] має намір надалі піклуватися та забезпечувати всім необхідним свого онука до повернення його батька - [PERSON] з військової служби. Повернення дитини в біологічну сім`ю може зашкодити здоров`ю дитини, оскільки мати постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не виконує свої батьківські обов`язки. Всі ці факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Зважаючи на вищевикладене, орган опіки та піклування звертається до суду з проханням позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач записана мамою малолітньої дитини і у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язана утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради надати до суду висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - [PERSON] . Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що являється рідною сестрою відповідача. [PERSON] не справляється з батьківськими обов`язками. З 08.02.2024 року, коли дитина почала проживати з бабою [PERSON] , відповідач жодного разу до дитини не являлася, не цікавилася її життям, фінансової допомоги дитині не надає, не приймає участі у вихованні. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, страждає алкогольною залежністю, тому дитині небезпечно проживати з матір`ю. Відповідач била дитину, не забирала зі школи, часто залишала сина голодним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється сусідкою відповідача. [PERSON] постійно вживає алкогольні напої та не виконує батьківські обов`зки по відношенню свого сина [PERSON] , не доглядала його. Дитина постійно була голодна та просила їжу. До дитячого садка та школи мати дитину не водила, вживає нецензурну лайку до сина. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.09.2020 року Гайворонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 123 (а.с. 6). З копії листа КЗ «Гайворонський ліцей №2» Гайворонської міської ради Кіровоградської області від 06.02.2024 року №01-22/19, вбачається, що зі слів класного керівника 1-А класу, мати учня [PERSON] , [PERSON] , неодноразово відвідувала навчальний заклад у нетверезому стані та забирала дитину зі школи (а.с. 14). Відповідно до копії акта обстеження умов проживання №70 від 13.06.2023 року - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - на момент перевірки в будинку брудно, готової звареної їжі не було. [PERSON] знаходилася після гучного застілля, та була в стані алкогольного сп`яніння, тому погано розуміла те що відбувається, дитину забрала її сестра. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: мати часто зловживає алкогольними напоями, тому умови для розвитку та виховання дитини незадовольні (а.с. 16). Відповідно до копії акта обстеження умов проживання №195 від 05.02.2024 року - проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] . Умови проживання - на момент обстеження в будинку холодно, обоє батьків були у сильному алкогольному сп`янінні. Їжа не приготовлена. Дитина спить одягнена через холод. Малолітня дитина є свідком частих сварок та бійок між батьками. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: мати часто зловживає алкогольними напоями, тому умови для розвитку та виховання дитини незадовольні (а.с. 15). Згідно довідки лікаря-нарколога від 05.03.2024 року [PERSON] зловживає спиртними напоями практично з 18-19 років уміло це маскуючи, через що втратила навчання та роботу. Практично з 2018 року зловживання алкоголем набуло згубного характеру: пацієнтка не виконувала свої домашні обов`язки, не доглядала за сином та батьком, постійно перебуваючи в стані сп`яніння. Беручи до уваги, що має малолітнього сина, неодноразово викликалась по телефону, приводила сестра для проведення лікування від алкоголізму та її вистачало на 3-4 дні, щоб не пити, а потім не закінчивши курс лікування (а часто і під час нього) заходила в запої, які тривали 1-2 місяці, потім 1-1,5 тижні «світлих» проміжків і знову запої. Під час лікування неодноразово писала розписки, що пролікувавшиь не буде пити, так як є дитина, яку боїться втратити, але і це не допомогло. Часто в стані сп`яніння починала дебоширити, бити батька, родичів, через що викликали працівників поліції. Пацієнтка маніпулятивна, емоційно нестабільна, на лікування приводила малолітнього сина і поставивши його посеред палати або кабінету кричала, що вона добра мама, що вона годує та одягає його, та не ображає. Дана поведінка говорить про те, що пацієнтка намагалась після запоїв довести собі та іншим, що вона гарно виконує батьківські обов`язки і всі на неї наговорюють. Часто по вечорах, будучи в стані сп`яніння, дзвонила до лікаря-нарколога і намагалась довести, що вона не п`яна, а родичі її ображають. Проведені бесіди, лікування, не давали гарного результату і пацієнтка періодично знову входила в алкоголізацію. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2020 року (а.с. 49). З копії листа від 13.02.2024 року № 01-05/45 КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради, вбачається, що сім`я [PERSON] та [PERSON] , які мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , перебуває у складних життєвих обставинах та отримувала соціальну послугу соціальної профілактики з 18 травня 2022 року по 16 червня 2023 року. У червні 2023 року було проведено оцінку потреб даної сім`ї. За результатом оцінки було розпочато надання соціальної послуги консультування. Протягом останнього часу [PERSON] періодично зловживала алкогольними напоями, не здійснювала належного догляду за сином. [PERSON] має схильність до зловживання алкогольними напоями. Фахівцями із соціальної роботи було рекомендовано звернутись до лікаря -нарколога для проведення діагностичних, лікувальних та профілактичних заходів спрямованих на подолання алкогольної залежності. [PERSON] зверталася до лікаря - нарколога, починала проходити курс лікування, але до кінця його не завершила. В даний час [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-нарколога, але його рекомендації щодо подолання алкогольної залежності не виконує. З сім`єю проводилась робота спрямована на зміну ставлення батьків до виховання дитини, забезпечення її потреб, створення належних умов проживання та отримання навичок відповідального батьківства. В ході отримання соціальних послуг, мати не виконувала належним чином батьківські обов`язки відносно дитини та не забезпечувала у повній мірі її потреби. Зокрема на момент останнього відвідування сім`ї (08 лютого 2024 року) було встановлено, що батьки перебувають у нетверезому стані, догляд за дитиною здійснюють родичі. Для подолання складних життєвих обставин 08 лютого 2024 року матері було запропоновано соціальну послугу соціального супроводу. Матір було запрошено на 09 лютого 2024 року до Центру соціальних служб для складання плану соціального супроводу та укладання договору про надання соціальної послуги. Однак [PERSON] проігнорувала рекомендації фахівців із соціальної роботи і не завітала по сьогоднішній час. Від отримання соціальних послуг сім`я не відмовляється, але не визнає у повній мірі існування проблем, не усвідомлює їх загроз та ризиків, перекладає відповідальність за негативні наслідки складних життєвих обставин на інших осіб. До виконання завдань, спрямованих на подолання складних життєвих обставин ставляться пасивно (а.с. 12-13). Постановами Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2021 року по справі №385/330/21, від 15.04.2021 року по справі №385/530/21, від 06.07.2023 року по справі №385/1030/23, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП України (а.с. 38-40, 46-48). Згідно копії листа ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області №1250/112-1-2024 від 15.02.2024 року, [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності 08.06.2023 року та 19.06.2023 року за ст. 177 КУпАП (придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього виготовлення), 20.06.2023 року за ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення) (а.с. 11). З копії довідки від 12.02.2024 року №550 виданої військовою частиною [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 02.03.2023 року. Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 08.02.2024 року № 57 «Про відібрання малолітньої дитини [PERSON] » малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] . Малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано на проживання та виховання в родину [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . З висновку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від 26.03.2024 №03-26/51/1 вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с. 51-53). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно статті 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Висновки суду за результатами позову. Суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина, покинула його і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. Суд враховує процесуальну поведінку відповідача та звертає увагу, що остання лише один раз з`явилася в судове засідання, у всі інші судові засідання не з`являлася аби висловити свою позицію по справі, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв на адресу суду не надсилала, тобто не проявила жодного інтересу до долі своєї дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї малолітньої дитини. З дитиною не спілкується, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає в сім`ї діда та баби по лінії батька дитини. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, покинула її, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому її слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батьки можуть бути поновлені у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 4 статті 167 СК України - якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Положенням частини 3 статті 243 СК України передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. (ч.ч. 1, 2 ст. 244 СК України). Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та тимчасово влаштовано на проживання та виховання в родину [PERSON] та [PERSON] , які приходяться дідом та бабою по лінії батька дитини, а також той факт що малолітня дитина не може бути передана її матері, яка позбавляється батьківських прав, а батько знаходиться на військовій службі в Збройних Силах України, суд вважає за необхідне передати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на опікування бабі - [PERSON] . Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] . Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їхньої життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та слід стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , під опікою якої перебуватиме малолітня дитина, на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] , Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що представник позивача звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 2422 грн. 40 коп. судового збору..

Outcome: approved