Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просять стягнути з відповідача на їхню користь матеріальну шкоду у розмірі 71583,00 грн., витрати за проведення оцінки у розмірі 2800,00 грн., витрати на копіювання у розмірі 1115,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 11700,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідач по справі являється управляючою компанією, яка здійснює надання послуг з управління багатоквартирних будинків, куди входить будинок, в якому знаходиться їхня квартира [ADDRESS] . 20.06.2021 сталося затоплення їхньої квартири [ADDRESS] , де вода протікала з технічного поверху (10 поверх), який знаходиться над квартирою. Протіканням води з технічного поверху багатоквартирного будинку практично затопило всю 4-х кімнатну квартиру, крім однієї спальні. В результаті затоплення були пошкоджені у кухні: стіна, суміжна із загальним коридором, та дверна лиштва, у коридорі: стіни та підлога з ламінату, у залі: шпалери на стінах, підлога з паркету та вся стеля з касетонів, у дитячій кімнаті замокли стеля, стіна та дверна лиштва, у другій спальні - стеля. 22.06.2021 вони подали до відповідача заяву про вищевказане затоплення для встановлення причин затоплення та підтвердження самого ушкодження їхнього майна. 22.06.2021 для обстеження вищенаведених фактів відповідачем була направлена комісія в складі головного інженера ТОВ «Комфорт-Дім», майстра, сл. сантехніка, які провели обстеження технічного поверху над їхньою квартирою і саму квартиру та склали відповідний акт обстеження від 22.06.2021, який затверджений керівником відповідача. Згідно з актом комісія встановила, що 20.06.2021 під час сильних зливових дощів через тиск, що утворився в системі водозливу, відбулась розгерметизація стиків та вирвало заглушку на водозливній трубі на технічному поверсі цього будинку, що і спричинило до затоплення кв. [ADDRESS] , в результаті чого і було пошкоджено вищевказане майно. Вони також були при обстеженні вищенаведених фактів і вказували комісії на недоліки в утриманні технічного поверху відповідачем. Факт прориву водовідвідної труби також відображений в журналі проведення аварійних робіт, де сл.сантехнік відмітив, що в будинку по [ADDRESS] , тече лівньовка. Після затоплення вони займались чисткою квартири та пошкодженого майна, так як вода, що просочувалася з горища (технічного поверху), чорна від пташиного посліду. Оскільки затоплення їхньої квартири з вини відповідача відбувалось вже неодноразово, з різних причин, тому за захистом порушених майнових прав вони змушені звернутись до суду. В результаті затоплення квартири їм була завдана матеріальна та моральна шкода. Невідшкодування шкоди відповідачем по даний час говорить про те, що останній свідомо ухиляється від відповідальності і не бажає врегульовувати цю ситуацію. Моральна шкода триває по даний час, оскільки створені незручності для них з початку затоплення. Незручності в усіх кімнатах для всієї сім?ї, прибирання та чистка квартири змушували їх і членів сім?ї кардинально змінити їхній спосіб життя і докладати ряд зусиль для його організації, а ще ремонт квартири, думка про який ще збільшує психологічний стрес, що суттєво вплинуло на моральну шкоду, яку вони оцінюють у розмірі 10тис. грн. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Свій відзив мотивує тим, що 24.06.2019 з уповноваженою особою від співвласників було підписано договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Предметом даного договору є надання послуг співвласникам будинку з утримання будинку і прибудинкової території. 20.06.2021 згідно із штормовим попередженням Українського гідрометеорологічного центру у більшості областей України відбулись грози, пориви вітру, сильні дощі та шквали, в тому числі і в Івано-Франківській області, зокрема, в м. Калуш. Відповідач не вбачає своєї вини за заподіяні наслідки у вигляді залиття квартири позивачів, оскільки факт залиття внаслідок сильного тиску води у водопровідній трубі, в результаті чого вибило заглушку на технічному даху становить форс-мажорний випадок, який жодним чином не міг бути передбаченим та усуненим до завдання наслідків. Водостічна система до 20.06.2021 знаходилася у справному робочому стані. Скарг на її недоліки не поступало. Відповідач після настання даних обставин надав акт обстеження квартири про залиття внаслідок негоди від 22.06.2021. Слід зазначити, що відповідач не мав доступу на технічний дах, оскільки співвласники самі замінили навісний замок при виході на покрівлю, ключі тримали мешканці верхніх поверхів, в тому числі і позивачі. Самими співвласниками будинку на покрівлю було надано доступ працівникам інтернетпровайдерів для встановлення інтернетмережі, які також могли втрутитися у водозливну систему. Відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки позивачами не доведено жодного доказу наявності моральної чи матеріальної шкоди, заподіяних внаслідок дій (бездіяльності) відповідача. У свою чергу відповідач вважає, що належним чином виконав усі покладені на нього обов`язки з обслуговування будинку та надав послуги у відповідній якості. Аварійну ситуацію ліквідовано негайно. Жодних скарг до відповідача як до виконавця послуг із управління багатоквартирним не було. Відповідач наголошує, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди та відсутній причинно-наслідковий зв`язок між встановленим фактом залиття квартири та діями відповідача. Позивачі подали до суду відповідь на відзив, у якій зазначили, що твердження відповідача є надуманими. І аж ніяк затоплення не було внаслідок форс-мажорних обставин, бо не було стихійного лиха. Адже визначення форс-мажорним обставинам дає законодавство, де стихійним лихом вважається природні явища, які діють з великою руйнівною силою, завдають значної шкоди району, в якому відбуваються, і порушують нормальну життєдіяльність населення. До них не входять опади у вигляді звичайного дощу. Між іншим у червні характерні опади навіть із сильними дощами і зливами для нашого регіону. Крім того, за 20.06.2021 у звіті ДСНС не має ніяких подій, які б відбувалися в м. Калуш, та записів в журналі аварійної служби пов`язаних саме з дощем. Відповідачем у відзиві жодним чином не доведено, що завдана шкода внаслідок пошкодження майна позивачів шляхом залиття квартири водою з технічного поверху виникла з не їх вини. Отже, доводи відповідача у відзиві є голослівними, не обґрунтованими та безпідставними. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримує повністю, позов просить задоволити на підставі поданих доказів, а розгляд справи проводити та закінчувати без його участі. Позивач [PERSON] та представник позивачів адвокат Кобзан Р.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задоволити з наступних підстав. Квартира знаходиться нижче технічного поверху, на якому знаходяться комунікації, які обслуговує відповідач. Факт затоплення є доведеним, а відповідач є відповідальним за затоплення, оскільки останній взяв на себе обов`язки щодо належного обслуговування загальнобудинкових комунікацій. Вони долучили акт, яким встановлено причину затоплення, сторони його підписали. Ним було встановлено причини затоплення, і фактично відповідач визнав, що затоплення сталося через тиск в системі водозливу. Затоплення відбулося через технічні несправності водозливної системи, оскільки сторона відповідача не заперечує, що вони після затоплення провели заміну труби, діаметром 89 мм, на трубу, діаметром 110 мм,та після її заміни заглушку вже не зривало. Заміна цієї труби була необхідна, оскільки відповідно до норм ДБН труба не могла бути менша діаметром від тієї, що йде першою, діаметрякої становив 110 мм. З експертизи не можна зробити однозначний висновок щодо причин зриву заглушки. Щодо спричинення моральної шкоди, то, оскільки позивачі тривалий час буди позбавлені належних умов проживання, зазнали багато незручностей через затоплення, зокрема, замокли стелі, стіни та підлога, майно, меблі, побутові предмети. У квартирі тривалий час стояв неприємний запах від посліду, так як вода, яка текла в квартиру, не була чистою, а разом з нею тік бруд та пташиний послід з технічного поверху. Вони тривалий час намагалися не тільки усунути наслідки затоплення, але і багато зусиль витрачали для отримання відшкодування від відповідачів. Був порушений їх звичайний устрій життя, побут, затрачено тривалий час та судовий процес. А тому, вважають, що вина відповідача є доведеною, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну, моральну шкоду та судові витрати. Представник відповідача адвокат Тодарчук Т.В. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на викладені у відзиві обґрунтування, та додатково зазначила, що затоплення не відбулося з вини ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім». Відповідач до трійника, який став причиною затоплення, відношення не мав, оскільки він стояв більше 10 років та був встановлений ЖЕКом. Щодо сміття на даху і в приміщенні технічного поверху, то їх засмічують самі співвласники, а не відповідач, хоча вони також мають обов`язки щодо належного утримання та збереження приміщень загального користування та будинку в цілому. Зливова система під час останньої планової перевірки, яка відбулася весною, приблизно за три місяці до затоплення, була справна. Відповідач виконував всі умови договору та належно перевіряв стан зливової системи. Однак, через те, що ключі від технічного поверху були в мешканців будинку, вони самостійно мали доступ до цього поверху та могли пускати туди сторонніх осіб. Тому не виключено, що заглушку міг хтось зняти, так як при сильних опадах заглушка ніяким чином не моглавипасти, а її навпаки мало б всмоктувати, що підтвердив в судовому засіданні експерт. Заглушка була з резинкою, її не просто зняти. Ця ж заглушка стоїть по сьогоднішній день. А тому вважає, що дане затоплення відбулося через механічневтручання сторонніх осіб. З огляду на що просить в позові відмовити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.09.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви зі запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 19.10.2021 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 144-149). 08.11.2021 позивачі подали до суду відповідь на відзив (т. 1 а.с. 156-158). 17.11.2021 позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримує повністю, позов просить задоволити на підставі поданих доказів, а розгляд справи проводити та закінчувати без його участі (т. 1 а.с. 164). 10.12.2021 представник відповідача подала до суду заяву про долучення доказів (т. 1 а.с.172-187). Ухвалою суду від 13.12.2021 клопотання представника позивачів адвоката Кобзана Романа Мироновича про призначення експертизи задоволено. Призначено будівельно-технічну експертизу. 12.09.2022 на адресу суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 012/09-2022 від 06.09.2022 з матеріалами цивільної справи № 345/4212/21 (т. 2 а.с. 4-30). 05.10.2022 позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 34-37). Ухвалою суду від 02.02.2023 клопотання представника відповідача адвоката Тодарчук Тетяни Володимирівни про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. 22.12.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта № 11/23 від 12.12.2023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи (т.2 а.с. 88-102). 27.02.2024 позивач [PERSON] подав до суду клопотання про долучення доказів (т. 2 а.с. 122-127). 13.03.2024 позивач [PERSON] подав до суду клопотання про долучення доказів (т. 2 а.с. 130-139). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: в судовому засіданні заслухані пояснення сторони позивача та відповідача, допитані свідки та експерт. Зокрема, свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що знаходиться у трудових відносинах з відповідачем, а саме, працює майстром, та пояснила наступне. Затоплення сталося ввечері, вони в цей час не працювали, тому виклик був на аварійну диспетчерську службу. На виклик приїхалихлопці, зокрема, один з яких був працівником їхньої організації. Ними було встановлено, що була витягнута заглушка на водостічній трубі. Яким чином це відбулося, вона не знає. Вони її поставили на місця і більше нічого не робили. На другий день вони вже працювали, і вона прийшла на обстеження. Вона викликала своїх сантехніків та сказала їм, щоб відкрили водостічну трубу і перевірили, чи вона не забита, оскільки в такому разі заглушку могло вирвати. Сантехніки відкрили трубу, закликали її та [PERSON] , і показали їм, що труба чиста. Доступу до горища вона не має, ключі від нього наявні в квартирі № 66 на дев`ятому поверсі і в [PERSON] . Вони поміняли трубу за 5 метрів від місця затоплення для того, щоб дізнатися, чи не була вона забита. На місці події вона була на третій день після вказаної події. Хлопці, які приїхали на місце події, сказали, що була вода на технічному поверсі. Чи вода була чиста, не знає. Заглушку закрили руками, а пізніше вона затягнула її додатково дротом. Труба довжиною 1,2 м діаметром 89 мм заходила в трубу діаметром 110 мм довжиною 6-7 метрів з двома колінами. Вона вважає, що є ймовірність, що хтось з третіх осіб, зокрема, представників інтернетпровайдерів, чи навіть позивач самостійно витягнули заглушку. Останній раз до дня затоплення вони перевіряли зливну систему весною, і вона була у задовільному стані, а затоплення близько двох місяців після цього відбулося. Вона до теперішнього часу не знає, яка була причина затоплення. На її погляд, не була повністю засунута заглушка, зокрема, хтось не поставив її у правильне місце. Через те, що зірвало дану заглушку, відбулося затоплення. Після затоплення вони також поміняли трубу, поставили решітку на водозлив замість черепиці, яка там стояла, та здійснили ремонт покрівлі. Відповідальність за технічний стан всієї водозливної системи несе ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім». Їхньої відповідальності вона не бачить, оскільки труба була чиста, сторонніх предметів у ній не було, і тому заглушка сама не могла вискочити, було втручання третьої особи. Судовий експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що провів дослідження на підставі ухвали суду. Він не бачив з матеріалів справи, коли відбулася заміна труб, які відводять дощові води. Якщо проводити розрахунок і дивитися на всю схему, яка влаштована у під`їзді, то там злівої і правої сторони даху все зводиться в одну каналізаційну трубу. Коли вони провіряли заглушку, то прокладка була нормальна. Не думає, що, коли був сильний дощ, що призвів до затоплення,та кількість води могла б вирвати заглушку, але не виключає, що, якщо її хтось ослабив, то це б могло мати місце. Якщо на якомусь рівні забилася труба, то тоді могло вирвати заглушку. Але ніяких зауважень, що була несправна система, що був засмічений головний стояк під`їзду, немає. На час проведення ним огляду порушень, які б могли привезти до затоплення, не було. Наявність сміття поблизу воронки є порушенням, однак, не являється причиною затоплення. Він витягував заглушку за допомогою ножа, бо голими руками не міг цього зробити, а вставив назад зі зусиллями. Заглушка запихається і має прокладку. Система внутрішнього водостоку станом на 20.01.2021 на момент затоплення відповідала нормам ДБН та ДСТУ, оскільки виконувала свій функціонал. Могло бути, що заглушка випала раніше. Щодо того, що був різний діаметр труб, то це можливо, якщо труба з меншим діаметром зводиться в трубу з більшим діаметром. Якщо було навпаки, як стверджує позивач, то це порушення. Він такого не встановив, так як на момент ним огляду місця події труби були допустимих діаметрів. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що 20 червня близько 18:00 год. в нього вдома почала текти вода над вікнами. Він почав рятувати техніку та збирати воду. Після того, як вода текла менше, він пішов на технічний поверх, щоб подивитися, що сталося. Побачив, що на трійнику заглушки не було, вона лежала на землі, і з труби активно текла вода. Коли перестала вода текти, то він подзвонив представнику управляючої компанії і вона викликала аварійну бригаду, яка приїхала, коли дощ вже не йшов. На наступний день був вихідний, тому через день він звернувся до управляючої компанії, і вони склали акт про затоплення, в якому описали тільки частково збитки, які побачили. Після цього він звернувся до управляючої компанії, щоб компенсували збитки, однак йому відмовили. А тому він звернувся до оцінювача, який здійснив відповідну оцінку отриманих ним збитків. З вказаною оцінкою він звернувся до управляючої компанії, однак протягом двох місяців вони не відповідали, а тому змушений був звертатися до суду. В перший день, коли приїжджала аварійна бригада, то він не знає, що вони робили та технічному поверсі, так як був зайнятий збиранням води і рятуванням свого майна. Коли прийшла комісія, вони спочатку зайшли в його квартиру, а потім пішли дивитися на заглушку. При цьому вони також побачили трубу, діаметром 89 мм,та поміняли її на пластикову трубу, діаметром 110 мм. Комісія написала провести ремонт зливової системи. Також хоче зауважити, що на даху не було решітки на воронці. В той же час на даху було будівельне сміття різної фракції. Також сміття та велика кількість пташиного посліду була на технічному поверсі. А тому під час затоплення з технічного поверху весь пташиний послід, бруд тік до нього в квартиру. Коли він в день затоплення ходив дивитися, що сталося, то гумка була на заглушці, однак сама заглушка була не в трубі на трійнику, а на землі. Заглушка руками легенько витягувалася, тому працівники управляючої компанії замотали її дротом, і це так вони відремонтували несправність. Технічний поверх зачинявся на колодку. Ключі були в нього, в його сусіда та у працівника управляючої компанії. Жодних заперечень з цього приводу відповідач не висловлював. У день затоплення він зняв колодку до технічного поверху, і вже не ставив її, бо не знав, чи в подальшому буде вдома, коли прийдуть представники управляючої компанії обстежувати та ремонтувати зливову систему. Акт за наслідками затоплення переписували три рази. Чи була забита труба, він не знає, бо вони витягували її без нього. Після складення акту, у місці, де було звуження труби, в чому він вважає і була сама причина затоплення, вони замінили стальну трубу, діаметром 89 мм, на пластикову трубу, діаметром 110 мм, ату саму заглушку на трійнику прикріпили дротом. Після цього пройшло три роки,затоплення не повторювалося. Щодо втручання по сторонніх осіб, то вважає, що нікому це не було потрібно робити, зокрема, він ні в що не втручався і сам собі шкоду не спричиняв. Також судом досліджені наступні письмові докази. Позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою управління «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 27.08.2021 № 534911 (т. 1 а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1994 [PERSON] та членам його сім`ї, а саме: дружині [PERSON] та сину [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15). Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2020 позивачам на праві приватної власності належить по 1/6 частці квартири за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 16, 17). Управління архітектури та містобування стверджує, що рішенням Калуської міської ради № 255 від 25.12.1996 житловому будинку на [ADDRESS] , надано новий адресний номер [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 03-03/308 від 28.08.2021 (т. 1 а.с. 18). 24.06.2019 між ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» (далі - управитель), в особі [PERSON] , з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , (далі - співвласник), в собі [PERSON] , було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (т. 1 а.с. 19-23). Пунктом 3 цього Договору визначено, що послуга з управління полягає у забезпечені управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку, шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає, зокрема, утримання спільного майна приміщень, та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання, і зливової каналізації), утримання ліфтів, тощо. Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору ( п. 8 Договору). Відповідно до п. 19 Договору управитель несе відповідальність: за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору; за шкоду заподіяну спільному майну, правам та законним інтересам співвласників внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов?язків. [PERSON] 22.06.2021 звернувся до директора ТзОВ «УК «Комфорт-Дім» зі заявою, в якій просить скласти акт по факту затоплення його квартири - 20.06.2021 (т. 1 а.с. 24). Відповідно до акту від 22.06.2021, складеного комісією ТзОВ «УК «Комфорт-Дім» та затвердженого керівником, під час обстеження 22.06.2021 встановлено, що будинок [ADDRESS] , дев`ятиповерховий та квартира № 68 знаходиться на 9 поверсі, де встановлена металева решітка виходу на дах та закрита на замок, ключі знаходяться у мешканців 9 поверху. 20.06.2021 під час сильних зливових дощів, через тиск, що утворився в системі водозливу, відбулась розгерметизація стиків та вирвало заглушку на водозливній трубі на технічному поверсі цього будинку, що і спричинило до часткового затоплення кв. [ADDRESS] , а саме: у кухні стіна суміжна із загальним коридором та дверна лиштва, у коридорі стіни та підлога з ламінату, у залі шпалери на стінах, підлога з паркету та вся стеля із касетонів, у дитячій кімнаті замокли стеля, стіна та дверна лиштва, у спальні стеля та де проводиться ремонт (т. 1 а.с. 25). Фотознімки, на яких зафіксовано квартиру за адресою [ADDRESS] , після затоплення, а також технічний поверх,на якому розміщуються водозливні труби (т. 1 а.с. 29-34). 22.07.2021 [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «УК «Комфорт-Дім» зі заявою, в якій просить компенсувати йому ринкову вартість майнового збитку у розмірі 43087,00 грн. (т. 1 а.с. 39) Згідно зі звітом № 5597 про оцінку майнового збитку, нанесеного власнику пошкодженого майна внаслідок затоплення від 25.06.2021,вартість майнового збитку майна за адресою [ADDRESS] , становить 43087,00 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 40-137). З довідки зі сайту Управління з питань цивільного захисту Івано-Франківської облдержадміністрації вбачається, що 20.06.2021 о 17:31 год. на найближчу годину із збереженням до кінця дня 20 червня по області та місту збережеться сильний дощ, гроза, місцями град, шквалисте посилення вітру 25-30 м/сек, 2 рівень небезпечності, помаранчевий (т. 1 а.с. 147-149). З акту загального огляду житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , від 17.03.2021, складного комісією у складі головного інженера [PERSON] , майстра [PERSON] , встановлено, що будинок знаходиться в задовільному стані та готовий до експлуатації у весняно-літній період (т. 1 а.с. 173). Відповідно до кошторисної документації щодо поточного ремонту квартири по [ADDRESS] , затвердженого ТзОВ «УК «Комфорт-Дім», вартість будівельних робіт становить 21125,00 грн. (т. 1 а.с. 175-187). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 012/09-2022 від 06.09.2022 розмір матеріального збитку, завданого внаслідок залиття чотирьохкімнатноїквартири [ADDRESS] , становить 71583,00 грн. (т. 2 а.с. 4-30). Відповідно до висновку експерта № 11/23 від 12.12.2023 причиною зриву ревізійної заглушки на трубі водозливної мережі, яка знаходиться на технічному поверсі будинку за адресою [ADDRESS] , другий під?їзд, що призвело до затоплення квартири № 68 20 червня 2021 року, могло бути несанкціоноване втручання у водозливну мережу невстановленої особи. Згідно з матеріалами справи система внутрішнього водостоку другого під`їзду будинку [ADDRESS] на час затоплення квартири № 68 20 червня 2021 року знаходилася у справному технічному стані і відповідала вимогам ДБН і ДСТУ (т. 2 а.с. 91-102). З технічного паспорту на приміщення по [ADDRESS] встановлено, що останнім записами в ньому є: 01.2019 - ремонт дверей під`їзді № 2 , перелік робіт з капітального ремонту - 02.2018 без зазначення назви проведених робіт (т. 2 а.с. 134-136) Відповідно до листа директора ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» на письмове звернення [PERSON] за вх. № 3-21 від 02.02.2024 його повідомлено, що з технічним паспортом на будинок він можете ознайомитись в адмінприміщенні управляючої компанії. Проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо-будинкових систем/системи водовідведення і каналізації в УК «Комфорт-Дім» відсутня. Що стосується інших перелічених ним документів, то згідно наказу Міністерства юстиції України 578/5 від 12.04.2012 «Про затвердження порядку Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» запитувана ним інформація не відноситься до документів, які підпадають під строк зберігання. Тому за 2020-2021 роки така документація на підприємстві не збереглася (т. 2 а.с. 139). Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, експерта, дослідивши та оцінивши наявні в справі письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов до наступних висновків. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20). Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207. Відповідно до п.2.3.6 Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Акт про залиття - це відповідний документ, який підтверджує подію, що трапилась. Цей документ складається комісією та затверджується балансоутримувачем, власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд або іншою особою, що обслуговує відповідний будинок. Згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб, як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 201/658/16-ц. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язком виконавців комунальної послуги та управителів є вжиття заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством. Відповідно п. 1 ч. 4ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. У частинах 1, 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.06.2021 під час сильних зливових дощів, через тиск, що утворився в системі водозливу, відбулась розгерметизація стиків та вирвало заглушку на водозливній трубі на технічному поверсі будинку, що спричинило часткове затоплення квартири [ADDRESS] . Факт залиття квартири, співвласниками якої є позивачі, за вищевказаних обставин підтверджується актом обстеження від 22.06.2021, складеним комісією в складі головного інженера [PERSON] , майстра [PERSON] , сл.сантехніка [PERSON] ТзОВ «УК «Комфорт-Дім», та затвердженим керівником управляючої компанії [PERSON] Таким чином даний акт складений комісією відповідача та затверджений його керівником. Водночас факту самовільного втручання в систему, зокрема, в заглушку, з боку сторонніх осіб в акті не зафіксовано. Наданий позивачами в підтвердження залиття їхньої квартири акт обстеження відповідає вищевказаним вимогам, зокрема, за змістом та формою, а тому в силу статті 81 ЦПК України є належним і допустимим доказом. Відповідач, будучи управителем будинку, в якому знаходиться квартира позивачів, зобов`язаний утримувати внутрішньо-будинкові системи (холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання, і зливової каналізації),здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, тобто здійснювати всі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання. При цьому саме управитель несе відповідальність за шкоду, заподіяну спільному майну, правам та законним інтересам співвласників, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов?язків. Таким чином, відповідач, будучи відповідальним за утримання системи водозливу будинку, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , повинен нести відповідальність за шкоду, заподіяну майну мешканців будинку, внаслідок несправностей такої системи. Ухвалою суду від 02.02.2023 було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлено питання: - Яка була причина зриву ревізійної заглушки на трубі водозливної мережі, яка знаходиться на технічному поверсі будинку за адресою [ADDRESS] , що призвело до затоплення квартири № 68 20.06.2021? - Чи система внутрішнього водостоку другого під`їзду будинку [ADDRESS] знаходилася у справному стані на час затоплення 20.06.2021 квартири № 68 згідно з матеріалами справи, і чи відповідала нормам ДБН і ДСТУ? Відповідно до висновку експерта № 11/23 від 12.12.2023 причиною зриву ревізійної заглушки на трубі водозливної мережі, яка знаходиться на технічному поверсі будинку за адресою [ADDRESS] , другий під?їзд, що призвело до затоплення квартири № 68 20 червня 2021 року, могло бути несанкціоноване втручання у водозливну мережу невстановленої особи. Згідно з матеріалами справи система внутрішнього водостоку другого під`їзду будинку [ADDRESS] на час затоплення квартири № 68 20 червня 2021 року знаходилася у справному технічному стані і відповідала вимогам ДБН і ДСТУ (т. 2 а.с. 91-102). Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17зазначено, що статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. На думку суду вказаний висновок є неналежним доказом з огляду на наступне. У своєму висновку експерт посилається на ДБН В.2.5-64:2012, зокрема, положення, передбачені п. 19.8-19.13, 25.2.4, 25.3, 26.1, 26,3, 27.3. Однак, у висновку експерт не згадує розділ 20 ДБН В.2.5-64:2012, який має назву «Внутрішні водостоки», та яким, зокрема, і встановлюються вимоги щодо проектування системи відведення дощових і талих вод з покрівель будинку. Водночас, враховуючи, що причиною залиття кватири позивачів, стало виривання заглушки на водозливній трубі, вказані норми, на думку суду, мають принципове значення, оскільки безпосередньо стосуються предмету дослідження та необхідні для визначення відповідності системи внутрішнього водостоку другого під`їзду будинку [ADDRESS] нормам ДБН, та, як наслідок, наявність або відсутності порушень яких об`єктивно могло б вплинути на визначення причини залиття квартири № 68 за вказаною адресою. Крім того, відповідно до п. 1.1 ДБН В.2.6-220:2017 ці будівельні норми поширюються на проектування покриттів будинків і споруд виробничого та невиробничого призначення і встановлюють вимоги до конструктивного складу покриттів, покрівель, до вентиляції суміщених і горищних дахів, водовідведення та до розміщення на покрівлях обладнання. Розділом 10 ДБН В.2.6-220:2017 передбачено проектування водовідведення під час покриття будівель і споруд. Зокрема, згідно з п. 10.1 ДБН В.2.6-220:2017 покриття будинку або споруди необхідно проектувати з внутрішнім водостоком при організованому водовідведенні чи зі зовнішнім водостоком при організованому або неорганізованому водовідведенні. Організоване водовідведення слід передбачати за допомогою спеціальних водозбірних лотків, водоприймальних воронок і системи водовідвідних трубопроводів; неорганізоване - шляхом оснащення покрівлі карнизними звисами необхідних розмірів і обов`язкового улаштування вимощення навколо будинку завширшки не менше 1 м. При проектуванні водовідведення слід керуватися вимогами ДБН В.2.5-64. Відповідно до п. 10.9 ДБН В.2.6-220:2017 водостоки повинні бути захищені від засмічення ґратами або уловлювачами. На експлуатованих покрівлях над водоприймальними воронками і лотками повинні бути передбачені дренажні решітки, що знімаються. Проте, судовий експерт у своєму висновку не вказує зазначені норми, які також стосуються системи внутрішнього водовідведення, яка є предметом даної експертизи. Водночас, як встановлено в судовому засіданні, що і не заперечується відповідачем, та підтверджується показаннями свідка [PERSON] над водоприймальною воронкою під`їзду будинку [ADDRESS] , з метою перешкоджанню засмічення була поставлена черепиця, замість решітки, що є очевидним порушенням п. 10.9 ДБН В.2.6-220:2017. Вказані обставини у своїй сукупності разом з неврахуванням норм розділу 20 ДБН В.2.5-64:2012 у повній мірі впливають повноту відповідного дослідження. Крім того, на сторінці 5 висновку експерта в розділі «Дослідження» (т. 2 а.с. 93) зазначено, що після вивчення матеріалів цивільної справи та даних, отриманих від проведеного огляду, встановлено, що 20.06.2021 під час сильних зливових дощів, через тиск, що утворився в системі водозливу, відбулась розгерметизація стиків та вирвало заглушку на водозливній трубі на технічному поверсі цього будинку, що і спричинило до часткового затоплення кв. [ADDRESS] . Таким чином, як і в первинному документі, який засвідчує факт затоплення, а саме: в акті про затоплення, так і у висновку експерта вказується, що через тиск, який утворився в системі водозливу відбулася розгерметизація стиків та вирвало заглушку на водозливній трубі на технічному поверсі. Однак, після цього у висновку експерта відсутні будь-які дослідження щодо здатності заглушки, яку зірвало, витримувати тиск води у водостічному трубопроводі за обставин, які мали місце 20.06.2021, водночас експерт зазначає, що заглушка знімається та одягається з відчутним фізичним зусиллям, що відповідає характеру труб і фасонних частин (т. 2 а.с. 98). На думку суду, твердження «відчутним фізичним зусиллям» є суб`єктивним висловлюванням, яке в першу чергу залежить від зусиль, які прикладає відповідна особа, та ніяким чином не відображає технічного стану відповідної заглушки станом на 20.06.2021, враховуючи відсутність зазначення способу, яким була знята заглушка, і яким методом замірялося вказане зусилля. Також експерт у своєму висновку, даючи відповідь на поставлені питання, зазначив, що проведеним дослідженням встановлено, що труби та фасонні частини, використані на об?єкті дослідження, відповідають ДБН В.2.2-15:2019, ДБН В.2.5- 04:2012, ДСТУ Б В.2.5-32:2007, СН 478-80. Герметичність труб та їх з?єднань при огляді - не порушена. Проведеним оглядом не виявлено фізичних пошкоджень дощової каналізаційної мережі на досліджуваному відрізку. Даний тип каналізації зберігає герметичність включно при деформаціях розтрубів та деформаціях труби. Однак у висновку експерта не відображено, з чого саме складається система водозливної мережі на технічному поверсі будинку, її довжина, діаметр водозливних труб, їх з`єднання між собою та інші необхідні характеристики, які необхідні для того, щоб в подальшому встановити причину зриву заглушки шляхом проведення відповідних розрахунків. Як встановлено у судовому засіданні, система водозливної мережі, яка знаходилася на технічному поверсі під`їзду будинку [ADDRESS] , на момент затоплення квартири позивачів складалася з труб різних діаметрів, зокрема, з труби, діаметром 89 міліметрів, та труби, діаметром 110 міліметрів. Однак, дана обставини не знайшла свого відображення у висновку експерта при дослідженні причини зриву заглушки. Під час допиту судовому засіданні судовий експерт на запитання щодо відповідності нормі ДБН того, що труба, діаметром 110 мм, приєднується до труби, діаметром 89 мм, не заперечив щодо наявного порушення, однак, зазначена обставина також не вказана у висновку експерта, хоча на думку суду, потребувала перевірки, оскільки в сукупності зі сильним дощем могла б вплинути на створення тиску в системі внутрішнього водостоку, який, як наслідок, ймовірно міг б спричинити виривання заглушки. При цьому одразу після події затоплення сталеву трубу, діаметром 89 мм, було замінено на пластикову трубу, діаметром 110 мм, що не заперечується стороною відповідача, та після цього проблем з відповідним водостоком не виникало. Таким чином, судовим експертом було здійснено дослідження труб, фасонних частин, їх з`єднань (без зазначення їх характеристик) станом на день проведення ним огляду, а саме: 14.06.2023, тобто, майже через 2 два роки після події залиття квартири позивачів та без врахування ряду обставин, в тому числі, заміни труби, встановлення решітки на воронці на даху, що підтвердила свідок [PERSON] . А тому, даючи оцінку викладеному, за встановлених вище обставин, враховуючи, що висновок складено на підставі дослідження системи водостоку, яка знаходиться на технічному поверсі, станом через два роки з моменту затоплення, суд вважає, що такий грунтується на припущеннях, і як наслідок не дає підстави зробити однозначні висновки, які б підтверджували наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім того, даючи відповідь на питання № 1 та № 2, експерт посилається на ті ж самі дослідження, що, як наслідок, випливає на правильність вказаних відповідей з огляду на встановлені судом обставини. Також, даючи відповідь на питання № 2, експерт вказав, що в матеріалах справи відсутні докази розгерметизації стиків, вирваності (відсутності) заглушки на водозливній трубі та посилається на т.1 а.с. 31-32, однак, суд зауважує, що на фотографіях, які містяться на вказаних аркушах справи, зафіксовано заглушку вже після того, як її було встановлено назад працівниками відповідача після зриву, що виключає можливість фіксації на них фотографіях розгерметизації стиків, вирваності (відсутності) заглушки. Окрім того, у своєму висновку експерт посилається на норми СН 478-80 «Инструкция по проектированию и монтажу сетей водоснабжения и канализации из пластмассовых труб» (мовою оригіналу), які не діють з 01.01.2013 та замінені на ДСТУ-Н Б В.2.5-40:2009. З огляду на викладене, дослідивши висновок експерта, встановлено, що він містить суперечності, неповноту дослідження, відсутність посилання на норми, які стосуються безпосередньо предмету дослідження, а також норми, які втратили чинність, крім того, під час судового розгляду було встановлено порушення відповідних норм ДБН у системі внутрішнього водостоку, що не знайшло відображення у висновку експерта, враховуючи, що він побудований на дослідженні мережі водостоку не на час затоплення - 20.06.2021, як про те зазначено в ухвалі суду, а станом майже як через 2 роки після цієї події, що має наслідком наявність у ньому припущень, на яких доказування не може ґрунтуватися, за сукупності наведених обставин, суд вважає, що висновок експерта № 11/23 від 12.12.2023 не є належним доказом та його відхиляє. Також суд враховує, що не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи представника відповідача про відсутність ключів у відповідача від технічного поверху та про наявність доступу до нього у сторонніх осіб, якій здійснили механічне втручання в систему водозливу, що, як наслідок, стало причиною затоплення квартири позивачів, оскільки відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, що затоплення квартири сталося з інших причин, ніж зазначено у акті обстеження від 22.06.2021, який складений комісією в складі представників ТзОВ «УК «Комфорт-Дім», та того, що наявність доступу до технічного поверху у сторонніх осіб могло б стати причиною затоплення квартири позивачів, і як наслідок вказане посилання представника відповідача носить виключно характер припущення. Більше того, на думку суду, оскільки відповідач погодився на те, щоб ключі від технічного поверху були у мешканців останнього поверху будинку, а тому несе ризики даного факту. Підсумовуючи викладене, враховуючи неналежність як доказу висновку експерта № 11/23 від 12.12.2023, встановивши, що позивачі довели розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття їхньої квартири, беручи до уваги, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачам шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, суд дійшов висновку, що завдана позивачам шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує тривалість порушення прав позивачів, час та зусилля, які були потрібні для відновлення попереднього стану, глибину їх душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, його ремонтом, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін, а тому, виходячи зі засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди на суму 10000,00 гривень. З огляду на викладене, виходячи зі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовна заява про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат: відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивачів у розмірі по 908,00 грн. (т. 1 а.с. 8,9) Крім того, частиною другою вказаної статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи встановлено, що на обґрунтування понесених позивачем [PERSON] витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: - угоду про надання правової допомоги від 14.09.2021, укладено між [PERSON] та адвокатом Кобзаном Р.М., відповідно до умов якої за виконання роботи клієнт виплачує виконавцеві гонорар в сумі по взаємній домовленості між сторонами, окремою додатковою угодою (т.2 а.с. 177); - додаткову угоду про надання правової допомоги від 14.09.2021, відповідно до п.2.1., якої передбачено, що за виконання роботи клієнт виплачує виконавцеві гонорар по взаємній домовленості між сторонами в сумі визначеній, виходячи із розрахунку від 10 до 30% мінімальної заробітної плати встановленої в державі на 01 січня поточного року за 1 год. роботи адвоката, визначених в акті виконаних робіт, який є не від?ємною частиною угоди; - акт-прийому виконаних робіт по наданню послуг [PERSON] щодо підготовки позовної заяви до суду про відшкодування шкоди заданої затопленням квартири від 22.09.2021, в якому зазначено гонорар за підготовку матеріалів до суду про відшкодування шкоди, що становить 3000,00 грн. (т. 2 а.с. 181); - квитанцію № 052175 від 22.09.2021 на суму 3000,00 грн. (т. 2 а.с. 180); - акт-прийому виконаних робіт по наданню послуг [PERSON] щодо підготовки позовної заяви до суду про відшкодування шкоди заданої затопленням квартири, в якому зазначено гонорар за ознайомлення з матеріалами справи та участь у судових засіданнях за 2024 рік у розмірі 10650,00 грн. (т. 2 а.с. 179); - квитанцію № 0002150 на суму 10650,00 грн. (т. 2 а.с. 178); - акт-прийому виконаних робіт по наданню послуг [PERSON] щодо підготовки позовної заяви до суду про відшкодування шкоди заданої затопленням квартири від 02.02.2023, в якому зазначено гонорар за участь у судових засіданнях та підготовку матеріалів до суду за 2021-2023 роки у розмірі 11070 грн. (т. 2 а.с. 183); - квитанцію № 0529180 від 02.02.2023 на суму 11070,00 грн. (т. 2 а.с. 182). У судовому засіданні, яке відбулося 08.08.2024, представником позивачів адвокатом Кобзаном Р.М. було долучено докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем [PERSON] , на що представник відповідача адвокат Тодарчук Т.В. просила суд, відкласти розгляд справи, у зв`язку з необхідністю ознайомитися з вказаними документами та їх опрацювати. Вказане клопотання було задоволено та розгляд справи було відкладено на 26.08.2024. Водночас до 26.08.2024 представником відповідача не було подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, як і не було зазначено про них у судовому засіданні 26.08.2024 під час проведення судових дебатів. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, беручи до уваги надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у загальній сумі 24720,00 грн. (3000,00 грн. + 10650,00 грн. + 11070,00 грн.) та неподання відповідачем клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, тривалості розгляду, характеру виконаної адвокатом роботи, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 24720,00 гривень. Крім того, до позовної заяви позивачами було долучено звіт № 5597 про оцінку майнового збитку нанесеного власнику пошкодженого майна внаслідок затоплення від 25.06.2021, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру № 20 від 16.07.2024 на суму 2600,00 грн. за оцінку майнових збитків від затоплення по [ADDRESS] (т.1 а.с. 37) Також, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.12.2021 призначено по будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту [PERSON] . На підтвердження понесених позивачами витрат на проведення вказаної експертизи останніми надано лист судового експерта [PERSON] № 05/22 від 14.02.2022, рахунок № 005 від 14.02.2022 та квитанцію від 21.02.2022 на суму 11700,00 грн. (т.2а.с. 35-37). З огляду на зазначене суд вважає доведеними належними доказами обставини понесення позивачами витрат на проведення призначеної по вказаній справі експертизи на суму 11700,00 гривень. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачів також підлягають до стягнення витрати за проведення оцінки у розмірі 2800,00 грн. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 11700,00 грн. Водночас, суд вважає, що у стягнення витрат на копіювання у розмірі 1115,00 грн. необхідно відмовити, оскільки позивачі виконували свій процесуальний обов`язок, передбачений ст. 177 ЦПК України, щодо виготовлення копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23, 286, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76,

Outcome: approved