Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Виклад позиції позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~ 11.07.2024 представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь держави України в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеса області) шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в сумі 27\~455,00 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтовано том, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.05.2023 № 000064 за ч. 4 ст. 85 КУпАП на громадянина [PERSON] за незаконний лов водних біоресурсів у Дністровському лимані, в районі пров. Лиманський, с. Шабо, Білгород-Дністровський району, Одеської області, а саме: сазан-короп у кількості 6 шт, товстолоб у кількості 1 шт, карась у кількості 1 шт. Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 р. № 1209 здійснено обгрунтований розрахунокшкоди, заподіяної Державі внаслідок незаконного добування водних біоресурсів у Дністровському лимані, с. Білгород Дністровського району, Одеської області. Шабо, Шабівська ОТГ, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Внаслідок порушення була заподіяна шкода водним біоресурсам на суму 27455,00 грн. (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок). Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 по справі № 495/5214/23 громадянина [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Встановлено, що 10.05.2023 року о 05:50 год. в Одеській області, Білгород-Дністровського району, села Шабо, провулок Лиманський, Дністровський лиман, [PERSON] здійснював незаконний лов риби забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддям лову сіткою 1 одиниця, з вічком 45 мм в Дністровському лимані. В період державної заборони на лов риби період нересту, без відповідного дозволу на лов риби. Виловив риби: сазан-короп 6 штук, товстолоб 1 штука, карась 1 штука. На виконання вимог п.6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України надсилалась претензія №196 від 07.12.2023. Жодної відповіді на претензію не надходило. Оскільки, добровільно вказану суму шкоди, що становить 27 455 грн. 00 коп. відповідач не відшкодував, виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку. Представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) в судове засідання не з`явився, в прохальній частині вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Позиція відповідача. Відповідач правом подання відзиву не скористався, 04.09.2024 надав на адресу суду заяву з якої вбачається, що [PERSON] визнав позов у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 12.07.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ у справі відкрито провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом. Як встановлено судом, 10.05.2023 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу складено протокол відпосно [PERSON] за порушення п. 3.15, 4.13.1б Правил любительського та спортивного рибальства. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 в рамках справи № 495/5214/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 85 КУпАП\~і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави. Як встановлено у вище вказаній постанові, 10.05.2023 року о 05:50 год. в Одеській області, Білгород-Дністровського району, села Шабо, провулок Лиманський, Дністровський лиман, [PERSON] здійснював незаконний лов риби забороненим для любительського і спортивного рибальства знаряддям лову сіткою 1 одиниця, з вічком 45 мм в Дністровському лимані. В період державної заборони на лов риби період нересту, без відповідного дозволу на лов риби. Виловив риби: сазан-короп 6 штук, товстолоб 1 штука, карась 1 штука. Як вбачається із розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів з даних взятих з протоколів про адміністративне правопорушення від 10.05.2023 №000064, проведеного державним інспектором навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Дмитром РОВІНИМ на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», загальна сума заподіяної шкоди становить 27 455 (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок. 07.12.2023 на адресу [PERSON] в.о. начальника Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) було направлено претензію №196 від 07.12.2023 про сплату шкоди у добровільному порядку. В матеріалах справи міститься копія рекомендованого повідомлення з відміткою працівника АТ «Укрпошта» про вручення 20.12.2023 претензії №196. Доказів про відшкодування шкоди на момент розгляду справи матеріали справи не містять. Норми права, які застосовує суд.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із нормами\~статті 8 Конституції України, які є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі\~Конституції України\~гарантується. Відповідно до\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефектив-ного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із\~статтею 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно - правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу. Згідно\~ст. 27 Закону України «Про тваринний світ»\~та\~ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до ч. 1\~ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно з вимогами\~ст. 34 Закону України «Про тваринний світ»\~користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Відповідно п. 3.15, п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань; застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно з ч. 4\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 56 ЦПК України\~встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 85 КУпАП, позовна вимога про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 27\~455,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 142 ЦПК України, та\~\~ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 5\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. За таких обставин, враховуючи, що, позивач, захищаючи порушені права держави, вимушений був нести витрати, але відповідач\~\~до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги в повному обсязі,\~\~ тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), яка звернудась із позовом судові витрати у виді судового збору в сумі 1 514 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яку сплатив позивач при поданні до суду позовної заяви, а іншу частину судового збору 1 514 грн. повернути з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved