Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, орган опіки та піклування Тиврівська селищна рада Вінницької області. Обгрунтовуючи позовну заяву посилався на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей. З урахуванням наведеного просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки [PERSON] , [INFO] , на користь фізичної особи (навчального чи медичного закладу) під опікою чи піклуванням яких будуть перебувати неповнолітні діти аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2024 року і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи. Представник позивача на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Суд дослідивши письмові докази приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (.а.с.8-9). Відповідно до побутової характеристики неповнолітні діти проживаю зі своєю бабусею [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки від 03 квітня 2024 року № 96 Строїнецького старостинського округу [PERSON] після розлучення з чоловіком з 2016 року у селі не проживала, вихованням дітей не займалась. Поживає за межами України та має громадянство іншої країни (а.с.12). На підставі витягу з наказу № 71 від 04 березня 2024 року [PERSON] вважається безвісти зниклий з 28 лютого 2024 року (а.с.14). Згідно характеристики дитина - [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно (а.с.16). На підставі висновку виконавчого комітету Тиврівської селищної ради № 91 від 18 квітня 2024 року відповідачку [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Відповідно до ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно вимог ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про те, що у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, її слід позбавити батьківських прав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд дослідивши всі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню . Крім того, за вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивача звільнено від сплати судового збору, і їх вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача в сумі 1211,20 грн . та 1211,20 грн.

Outcome: approved