Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені та в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] , народився [INFO] в селі Велика Кам?янка, Коломийського району Івано-Франківської області. 08 лютого 2010 року на прилюдних торгах по реалізації майна позивач придбав 4/5 частки 2-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . 11 лютого 2010 року [PERSON] здійснив повну оплату за придбане майно, за фактом чого у державній виконавчій службі позивачу надали акт державного виконавця про реалізацію майна з прилюдних торгів і з того часу [PERSON] почав проживати за адресою викупленого майна, однак, через необізнаність з юридичними питаннями не зайнявся оформленням права власності з тих причин, що вважав, що акт державного виконавця і є підтвердження права власності, однак такий акт виявився лише підставою для подальшого оформлення [PERSON] права власності на таке майно. Тож коли [PERSON] вирішив упорядкувати документи з ясувалось, що насправді його право власності не оформлене. За таких умов [PERSON] звернувся до нотаріуса стосовно визнання за ним права власності на згадану квартиру, однак це виявилось неможливим у зв?язку із накладеним на придбане майно арештом. У зв язку з чим нотаріус ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та окремо порекомендувала [PERSON] звернутись із вирішенням даного питання із позовом про звільнення майна з-під арешту. Просить, постановити рішення, яким зняти арешт із придбаної [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] на торгах 4/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраціний номер обтяження 9618136, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2010 р., виданої Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, його представник адвокат Атаманюк В.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позові пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] змінив прізвище та ім?я на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №4, що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого повторно 12 серпня 2016 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.6). 16 жовтня 2007 року [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] передали у власність безоплатно, а [PERSON] прийняв у дар 3/5 частини квартири [ADDRESS] , що стверджується копією договору дарування 3/5 частин квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. зареєстрованого в реєстрі за № 3263 (а.с.11). Як слідує із копії протоколу № 090007/1 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, лот №1 4/5 квартири, яка заходиться по [ADDRESS] була продана за 46550 грн. 00 коп. [PERSON] (а.с.8). Відповідно до договору дарування 1/5 (одної п?ятої) частки квартири від 18 лютого 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстрованого у реєстрі за № 358, [PERSON] передав у власність [PERSON] безоплатно, належну 1/5 (одну п?яту) частку двохкімнатної квартири за номером [ADDRESS] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, виданого 08.05.2018р. Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (серія [NUMBER] ) складено 08.05.2018р. відповідний актовий запис № 13, з якого вбачається, що [PERSON] змінив прізвище та ім?я на [PERSON] (а.с.7). Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Маркелової І.М., із заявою про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на 4/5 частки трьохкімнатної квартири за номером [ADDRESS] . Однак, нотаріусом ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв?язку з тим, що на боржника та на належне йому майно накладено арешти (а.с.20). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав а нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта за №189238740, наявне обтяження за № 9618136 (арешт нерухомого майна) зареєстрованого 15.03.2010 р. реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н 03.03.2010, відділом державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції (а.с.18-19). Згідно листа Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області, обтяження №9618136 було накладено в рамках іншого виконавчого провадження на все нерухоме майно і підстав для зняття даного обтяження не має. Копії матеріалів виконавчого провадження в рамках якого було накладено обтяження № 9618136 немає можливості тому, що його було знищено у зв?язку із закінченням термінів зберігання в архіві (а.с.17). Відповідно до листа вищевказаної виконавчої служби, вбачається що виконавчого документа про стягнення з [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] (змінено прізвище та ім?я на [PERSON] ) на виконання не надходило (а.с.70). Відповідно до листа Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-22, виданого 30.06.2009 р. Коломийським міськрайонним судом, у межах якого [PERSON] придбано нерухоме майно, завершене та знищене у зв?язку із закінченням трирічного терміну зберігання. У зв?язку з цим, надати копії його матеріалів неможливо (а.с.16). Пунктом 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Починаючи з 2007 року введено в дію Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, згідно якого, всі дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягали обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру. Одночасно до ЄДРВП перенесено всі виконавчі провадження, які на той момент перебували на виконанні в органах ДВС та були незавершені. Отже, посилаючись на те, що у відділі виконавчої служби відсутні виконавчі провадження (а.с.16-17), що свідчить про їх завершення, позивач вважає, що накладений арешт на належне йому у відповідній частці нерухоме майно квартиру [ADDRESS] підлягає зняттю, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках, не передбачених переліком, визначеним ч. 4 цієї статті, арешт може бути знятий за рішенням суду. Як зазначено у статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України. На думку суду, за встановлених в даній справі обставин, чинність оскаржуваного арешту майна позивача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для чинності оскаржуваного арешту нерухомого майна судом не встановлено. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. У постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 522/8685/13 зазначено, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження. Переглядаючи рішення місцевого суду в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув, не з`ясував коли виконавче провадження було знищено, не надав оцінки, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, та не вирішив питання про зняття арешту з нерухомого майна, оскільки він знімається, коли виконавче провадження завершене. У Постанові Верховного суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц висловлено правову позицію, згідно якої наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21). Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1 ст. 317 ЦК України. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: зняттям арешту із придбаної [PERSON] (попереднє\~прізвище [PERSON] [INFO] на торгах 4/5\~частини квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений 15.03.2010 року за № 9618136 (про арешт нерухомого майна) реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємтсва "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 03.03.2010, відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved