Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі за текстом ГУ ПФУ в Тернопільській області) звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2022 через вебпортал [PERSON] звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила довідку № 103 від 18.10.2021, видану Тернопільським вищим професійним училищем № 4 імені Михайла Паращука (далі за текстом Тернопільське ВПУ № 4), про підтвердження навчання відповідача у даному навчальному закладі у період з 01.09.1976 до 22.08.1979. За результатами розгляду зазначеної вище заяви прийняте рішення про призначення відповідачу пенсії з 23.02.2022. З урахуванням стажу навчання відповідача у Тернопільському ВПУ № 4 загальний стаж для розрахунку права на пенсію за віком, згідно з наданими відповідачем документами, склав 29 років 10 місяців 16 днів. Відтак відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач набула право на призначення пенсії за віком та така пенсія їй була призначена і виплачувалась. У подальшому за результатами проведеної перевірки встановлено, що візуальна оцінка довідки № 103 від 18.10.2021 викликала сумнів у її достовірності. За таких обставин ГУ ПФУ в Тернопільській області надіслало запит до Тернопільського ВПУ № 4 з метою надання відповідного підтвердження достовірності інформації, викладеної у даній довідці. Листом № 50 від 07.02.2024 позивач отримав інформацію про те, що така довідка не видавалася. Отже, підстави для врахування до страхового стажу відповідача періоду навчання з 01.09.1976 до 22.08.1979 відсутні. У зв`язку з цим виплата пенсії [PERSON] припинена та встановлена переплата за період з 23.02.2022 до 31.01.2024 в сумі 58802,76 грн. Позивач повідомив відповідача про переплату пенсії та необхідність її повернення на рахунок ГУ ПФУ в Тернопільській області. Однак станом на момент звернення до суду з даним позовом [PERSON] переплату не повернула. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ГУ ПФУ в Тернопільській області надміру виплачену пенсію у розмірі 58802,76 грн. 22.05.2024 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 29.05.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви. 04.06.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 27.06.2024, визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. 27.06.2024 підготовче засідання відкладене на 14.08.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. 14.08.2024 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті на 05.09.2024. У судове засідання 05.09.2024 представник позивача ГУ ПФУ в Тернопільській області Комарніцька А.С., належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Заперечень проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не висловила. У судове засідання 05.09.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, інші питання у цій сфері, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом Закон). Частиною 1 ст. 44 Закону визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Пунктом\~1.8\~Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Суд встановив, що 19.04.2022 [PERSON] через вебпортал звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії (а.с. 9), до якої долучила документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема довідку № 103 від 18.10.2021. У вказаній довідці, виданій Тернопільським ПФУ № 4, зазначено, що у період з 01.09.1976 до 22.08.1979 [PERSON] навчалася у середньому професійно-технічному училищі № 4 м. Тернополя на денній формі навчання за професією маляр-штукатур 4-го розряду (а.с. 10). На підставі поданих документів позивач встановив наявність у відповідача загального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, 29 років 10 місяців 16 днів (а.с. 8). Відповідно до положень ст. 26 Закону указаний стаж був достатнім та надавав відповідачу право на призначення пенсії за віком, у зв`язку з чим відповідачу призначена пенсія за віком з 23.02.2022 у розмірі 2485,59 грн щомісячно (а.с. 5). Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~44\~Закону органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. З урахуванням зазначених положень Закону 30.01.2024 позивач скерував до Тернопільського ВПУ № 4 запит про надання інформації, чи видавалась таким навчальним закладом довідка № 103 від 18.10.2021. З відповіді № 50 від 07.02.2024 вбачається, що довідка на підтвердження навчання в училищі особи на ім`я [PERSON] не видавалась. Згідно з журналом вихідної кореспонденції та журналом видачі довідок вказаний у довідці вихідний номер не відповідає даті видачі документа та адресату відповіді (а.с. 11). Указане дає підстави дійти висновку, що відповідач на підтвердження стажу, необхідного для призначення пенсії, надала довідку № 103 від 18.10.2021, що містила недостовірні відомості. Пункт 1\~ч.\~1\~ст.\~49\~Закону визначає,\~що, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних (ч. 3 ст. 39 Закону). Оскільки, як зазначив суд вище, розмір стажу, необхідний для призначення відповідачу пенсії за віком, без урахування стажу, що був встановлений позивачем на підставі довідки № 103 від 18.10.2021, складав менше 29 років, що є недостатнім для призначення відповідачу пенсії за віком, позивач припинив нарахування відповідачу пенсії. Також позивач встановив наявність переплати відповідачу пенсії за період з 23.02.2022 до 31.04.2024 у розмірі 58802,76 грн, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6) та протоколом про переплату за період з 01.02.2022 до 31.03.2024 (а.с. 5). Частиною 1 ст. 50 Закону визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. 29.01.2024 позивач направив на ім`я відповідача повідомлення про те, що з лютого 2024 року виплата пенсії відповідачу призупинена. Також [PERSON] запропоновано надати оригінали поданих нею документів на призначення пенсії для з`ясування питання продовження її виплати (а.с. 12). 05.03.2024 позивач направив на ім`я відповідача вимогу про повернення суми надміру виплаченої пенсії за період з 23.02.2022 до 31.03.2024 у розмірі 58802,76 грн (а.с. 7). Разом з тим така вимога позивача не виконана та сума переплаченої пенсії відповідачем не повернута. Докази зворотного суду не надані. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 15 ЦПК передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі за текстом Порядок). Згідно з п. 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зі змісту пункту 3 Порядку вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера чи подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, ч. 1 ст. 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відтак зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Отже, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04 2019 у справі № 904/2444/18. При цьому ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що позивач довів належними та достатніми доказами, що переплата відповідачу пенсії у розмірі 58802,76 грн мала місце саме унаслідок недобросовісних дій відповідача шляхом подання до ГУ ПФУ в Тернопільській області довідки № 103 від 18.10.2021, що містила недостовірну інформацію. Відповідач не надала докази наявності обставин, передбачених ст. 1215 ЦК України, за яких безпідставно набута відповідачем пенсія не підлягала б поверненню позивачу. При цьому для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (ст. 1212-1214 ЦК України). Більше того Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення, та заборгованість перед Пенсійним фондом України є заборгованістю перед державою. Таким чином безпідставно набута пенсія понад розмір, визначений законодавством, фактично є завданням майнової шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Ураховуючи, що відповідач не з`явилася у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ГУ ПФУ в Тернопільській області надміру виплаченої пенсії у розмірі 58802,76 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1132 від 27.05.2024 (а.с. 23). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved