Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2016. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що їх з відповідачкою спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Як зазначає позивач, сторони втратили можливість будувати свої відносини та почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Позивач вважає, що їх з відповідачкою шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час відсутні. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2024 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. У позовній заяві висловив прохання про розгляд справи без виклику сторін. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомила. Поштова кореспонденція, що направлялися за місцем перебування відповідачки, повернулася до суду неврученою з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - "за закінченням терміну зберігання". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд вважає повідомлення відповідачки про розгляд даної справи належним. Так, у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи,

Outcome: approved