Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Описова частина \~ \~ \~ \~Короткий зміст позовної заяви та заперечень учасників справи 10 березня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Одеського ордена «Знак Пошани» завод Продовольчого машинобудування Підприємство з колективною власністю Завод «Продмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп плюс сервіс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому вони просили скасувати розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право на 509/1000 частин квартири [ADDRESS] , видане 27 червня 1995 року, шляхом витребування майна від добросовісного набувача [PERSON] , визнавши недійсним свідоцтво про право на спадщину № 1456 від 13 червня 2018 року,скасувати реєстрацію права власності на 509/1000 частин вказаної квартири та зареєструвати право власності на квартиру за позивачем, а також скасувати розпорядження органу приватизації № 35401 від 05 липня 1994 року, на 491/1000 частин квартири [ADDRESS] , скасувати свідоцтво про право власності на вказану частину, видане 05 липня 1994 року шляхом витребування майна від добросовісного набувача [PERSON] , визнати недійсними договір купівлі-продажу № 1903 від 27 липня 2013 року та договір про повний розрахунок № 2635 від 11 жовтня 2013 року, скасувавши реєстрацію права власності на 491/1000 частини вказаної квартири та зареєструвати право власності на квартиру за позивачем. 20\~червня 2023\~року судом\~прийнятодо провадження змінену позовну заяву заводу продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю Завод «Продмаш» та ТОВ «Темп плюс сервіс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» та КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якій позивачі остаточно просять: - відновити порушене право Заводу шляхом витребування майна від добросовісного набувача [PERSON] ; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину [PERSON] № 1456 від 13 червня 2018 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О.; - скасувати реєстрацію права власності на 491/100 квартири [ADDRESS] ; - визнати протиправними дії КП «БТІ» ОМР при реєстрації свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05 липня 1994 року, зареєстрованого Одеським МБТІ 07 липня 1994 року за реєстровим номером запису № 3074 стор. 14 кн. 93 за [PERSON] на 491/1000 частин квартири [ADDRESS] , яке видано на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 35401 від 05 липня 1994 року; - відновити порушене право Заводу шляхом витребування майна від добросовісного набувача [PERSON] ; - визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1903 від 27 липня 2013 року та договір про повний розрахунок № 2635 від 11 жовтня 2013 року, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю.; - скасувати реєстрацію права власності на 509/1000 частин квартири [ADDRESS] . - визнати протиправними дії КП «БТІ» ОМР при реєстрації свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 27 червня 1995 року , зареєстрованого Одеським МБТІ 14 липня 1995 року за реєстровим номером запису № 1241 стор. 36 кн. 142 за [PERSON] на 509/1000 частини квартири [ADDRESS] , яке видано на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 59697 від 27 червня 1995 року. Підставою по заявленим вимогам позивачі залишають саме спосіб набуття у власність майна, оспорювання приватизації квартири, яка передувала наступному набуттю власності. В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказували на те, що житловий будинок [ADDRESS] , станом на 1987 рік перебував в державній власності та знаходився в оперативному управлінні заводу «Продмаш». 27 липня 1990 року завод «Продмаш» придбав у власність зазначений житловий будинок у держави майно шляхом викупу, що підтверджується Державним актом, викуп майна на той час відповідав діючому законодавству, що встановлено перевіркою Фонду державного майна України у 1993 році. 20 травня 1991 року завод «Продмаш» на підставі рішення Виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 234 від 19 квітня 1991 року зареєстрував своє право власності на 27-квартирний житловий будинок із спорудами та гаражами та отримав Реєстраційне посвідчення на домоволодіння [ADDRESS] . Жодних змін в правовому стані домоволодіння не відбулося, а також не має реєстраційних записів про скасування реєстрації права власності за Заводом «Продмаш» квартири [ADDRESS] , чи її часток за реєстраційним номером: запис 1655 в книзі 12 м/с на сторінці 58. Отже, квартира [ADDRESS] не відносилася до державного або комунального житлового фонду Одеської міської Ради народних депутатів. У жовтні 2014 року для створення статутного капіталу Завод «Продмаш» передав, а ТОВ «Темп Плюс Сервіс» прийняв до Статутного капіталу Товариства домоволодіння в цілому, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , крім приміщень відчужених раніше. У березні\~2017\~році стало\~відомо,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~незаконно приватизували\~частини квартири\~ [ADDRESS] ,\~так як\~будинок належав\~на праві\~власності Заводу\~«Продмаш»,\~квартира [ADDRESS] \~ будинку\~станом на\~липень 1994\~року та\~червень 1995\~року не\~відносилася до\~об`єктів приватизаціївідповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Оскільки відсутні у реєстраційних справах будь-які докази відчуження Заводом «Продмаш» спірного домоволодіння, позивачі вважають, що Одеська міська рада народних депутатів незаконно заволоділа майном Заводу «Продмаш» та розпорядилася ним, здійснивши незаконну приватизацію на користь третіх осіб, а ОМБТІ не мало право реєструвати це майно за третіми особами. У зв`язку з цим розпорядження органу приватизації № 35401 від 05 липня 1994 року та свідоцтво про право власності на житло 491/1000 частин спірної квартири від 05 липня 1994 року на ім`я [PERSON] . а також розпорядження органу приватизації № 59697 від 27 червня 1995 року та свідоцтво про право власності на житло 509/1000 частин спірної квартири від 27 червня 1995 року на ім`я [PERSON] підлягають скасуванню як незаконні. На даний час 491/1000 частин спірної квартири належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, а 509/1000 частин квартири - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1903 від 27.07.2013 року та договору про повний розрахунок № 2635 від 11.10.2013 року, у якому продавцем зазначена відповідачка [PERSON] , якій належала частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, Заводом «Продмаш» було встановлено, що 26 листопада 1999 року [PERSON] подарувала 491/1000 частин спірної квартири на підставі договору дарування за реєстровим номером 2984 [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 19 грудня 2001 року спадкоємицею [PERSON] стала [PERSON] , яка у свою чергу 23 січня 2002 року подарувала 491/1000 частини спірної квартири [PERSON] , спадкоємицею після смерті якого стала [PERSON] . У свою чергу [PERSON] частину спірної квартири подарувала [PERSON] , спадкоємцем якого після його смерті став [PERSON] . Спадкоємицею [PERSON] , померлої [INFO] , на 509/1000 частин спірної квартири стала [PERSON] , яка 27 липня 2013 року продала її [PERSON] . Оскільки спірна квартира [ADDRESS] вибула із володіння Заводу шляхом її незаконної приватизації, а ТОВ «Темп плюс сервіс» фактично не в змозі прийняти будинок в цілому, то позивачі просять витребувати її від добросовісних набувачів [PERSON] та [PERSON] шляхом визнання договору купівлі-продажу від 27 липня 2013 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними. Оскільки про вибуття квартир із власності зводу «Продмаш» стало відомо лише 10 березня 2017 року, тому строк позовної давності на звернення з цим позовом позивачі вважають не пропущеним. У зв`язку з зазначеним, ТОВ «Темп плюс сервіс» фактично не взмозі прийняти від Заводу будинок в цілому, та як деякі квартири в спірному будинку зареєстровані за фізичними особами без відома власника та поза його водею , а тому заявляє тотожні вимоги разом із Заводом на спірне майно, оскільки це потрібно для можливої подальшої передачі спірного майна на баланс товариства для завершення повної та остаточної передачі будинку у його власність від Заводу. Позовні вимоги обгрунтовано нормами ст.ст.319,321,387, 388 ЦК України . 22 листопада 2022 року відповідачка [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому просила відмовити у його задоволенні вказуючи на те, що Виконавчий комітет Суворовської районної ради народних депутатів, діючи в порушення Постанови Верховної ради Української PCP № 506-12 від 29 листопада 1990 року під час дії мораторію на роздержавлення майна, помилково прийняв Рішення № 234 від 19.04.1991 р. «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш», яке у подальшому було ним скасовано. Рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/1107/19 у задоволенні позову Одеського Ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування - підприємство з колективною власністю завод «Продмаш» до Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання незаконним та часткове скасування пункту 1 Рішення виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 49 від 22 січня 1993 року «Про скасування Рішення № 234 від 19 квітня 1991 року «Про правову реєстрацію в ОМБТІ будинків заводу «Продмаш» і перереєстрації будівлі за СПТУ-8» в частині скасування права власності на об`єкти нерухомого майна за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; дорога Котовського 168 - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомості Заводу «Продмаш» не видавалося. Відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного житлового будинку були внесені на підставі скасованого рішення виконавчого комітету. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення фактів набуття права власності та державної реєстрації. Перш за все необхідно встановити підставу набуття права власності, такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15. Проте, на момент реєстрації в БТІ 20 травня 1994 року дозвіл на правову реєстрацію спірного будинку був скасований рішенням виконавчого комітету Суворовської районної ради народних депутатів № 49 від 22 січня 1993 року. 20 червня 2023 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у 1994 році [PERSON] здійснила приватизацію частки квартири на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих № 294 від 03 квітня 1958 року про вселення у державний будинок за адресою: [ADDRESS] , яке не скасовувалося, тому не може бути протиправним. 10 липня 2023 року КП «БТІ» ОМР надали суду відзив на позовну заяву, в якому не визнали позовні вимоги у частині визнання їхніх дій під час реєстрації Одеським МБТІ свідоцтв про право власності на житло від 05 липня 1994 року за [PERSON] на 491/1000 частин спірної квартири та від 27 червня 1995 року за [PERSON] на 509/1000 частин спірної квартири з огляду на таке. ОМТБІ та РОН,

Outcome: dismissed