Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

В лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2024 року, дану справу було направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 року головуючим по справі визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду судді. В обґрунтування свої вимог позивачем [PERSON] зазначено, що\~ 22 листопада 2019року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та життєві цінності. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивачем зазначено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 18.03.2024 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, через свого представника-адвоката Онишко Вікторію Михайлівну,\~ подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання\~ не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 22 листопада 2019 року зареєстрували шлюб у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції\~ у Київській області, актовий запис № 848, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Сторони мають малолітню доньку- [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви слідує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків.\~\~ Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, сім`я розпалася остаточно. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить\~ інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved