Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Стислий виклад обставин У квітні\~2024\~року до\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області надійшла\~вищевказана заява\~ [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він народився [INFO] у місті Феодосія АРК. Батьками заявника є громадяни України [PERSON] та [PERSON] . З травня 2002 року [PERSON] залишився без батьківської опіки. Відповідно до рішення Феодосійської міської ради № 218 від 15 березня 2002 року, заявника направлено до дитячого будинку сімейного типу, де останній проживав до досягнення ним 17-річного віку. Рішенням Феодосійського місцевого суду АРК від 27 вересня 2009 року матір заявника - [PERSON] визнано безвісно відсутньою. З батьком спілкування ніколи не було, заявнику відомо, що він помер. У період з 2004 по 2013 роки [PERSON] навчався у Феодосійській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 20 імені Олени Теліги, про що отримав відповідне свідоцтво. У період з 2013 по 2015 роки заявник навчався в МБЗУ школа № 7 м. Феодосії. Надалі, з 2017 року [PERSON] навчався у Санкт Петербурзькому університеті на автомобільно-дорожньому факультеті і проживав у гуртожитку університету. У 2023 року, з метою здобуття української освіти, заявник реєструвався в особистому кабінеті вступника ДП «Інфоресурс», куди подавав інформацію про особисті дані та завантажував особисту фотокартку. У січні 2024 року [PERSON] пересік державний кордон України та дістався до м. Києва евакуаційним поїздом, оселився й наразі проживає у МКП м. Бровари Київської області. Паспорт громадянина України заявник не отримував, оскільки при досягненні 16-го віку перебував на території м. Феодосії АРК. У лютому 2024 року [PERSON] звертався до Броварського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з письмовою заявою щодо отримання паспорта громадянина України. Однак, згідно Відповіді № 321301696801213224 від 22 березня 2024 року, заявнику відмовлено, з посиланням на те, що за результатами проведеної перевірки не можливо встановити особу [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду. З огляду на викладене, заявник просить суд становити його особу [PERSON] , який народився [INFO] в місті Феодосія Автономної Республіки Крим, Україна, про що вчинено актовий запис № 225 від 10 червня 1998 року та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від заінтересованої особи Броварського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надійшли пояснення, в яких зазначено, що 09 березня 2024 року до відділу звернувся [PERSON] із письмовою заявою-анкетою (№ 10294769) щодо оформлення паспорта громадянина України вперше. У відповідь на здійснені запити щодо перевірки за всіма наявними архівними обліками реєстрації/зняття з реєстрації та документування паспорта громадянина України на ім`я заявника, відділом отримана інформація, з якої встановлено, що дана інформація відсутня, паспортом громадянина України не документувався. Вказано на те, що відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження в реєстрі міститься актовий запис № 225 від 10 червня 199/8 року про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського МУЮ в АР Крим. Відповідно до Реєстру документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документа про середню освіту відомо, що [PERSON] отримав свідоцтво про базову загальну освіту [NUMBER] . Однак, провести процедуру встановлення особи та скласти відповідний акт не вдалося, оскільки заявник не надав свідків, які б засвідчили його особу, тому заінтересованою особою 22 березня 2024 року прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України. Обставини справи, що встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського МУЮ в АР Крим, [PERSON] народився [INFO] в місті Феодосія Автономної Республіки Крим, Україна, про що вчинено актовий запис № 225 (а.с. 5). Батьками у свідоцтві зазначені: [PERSON] , громадянин України, та [PERSON] , громадянка України. Відповідно до Довідки № 380, виданої Відділом реєстрації актів громадянського стану Феодосійського міського управління юстиції АРК, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю. З Акту від 17 грудня 2001 року видно, що по [ADDRESS] було знайдено хлопчика, віку 3-3,5 років, місцезнаходження батьків дитини невідоме, зі слів хлопчика його звати [PERSON] (а.с. 10-11). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Виконавчого комітету Феодосійської міської ради АРК № 218 від 15 березня 2002 року, [PERSON] , [INFO] , направлено до дитячого будинку сімейного типу до сім`ї « [PERSON] » для подальшого виховання та проживання. З матеріалів справи видно, що [PERSON] , [INFO] , перебував у дитячому будинку сімейного типу у сім`ї [PERSON] , 1961 р.н., та [PERSON] , 1962 р.н., який функціонував за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Постанови Адміністрації міста Феодосії Республіки Крим № 62 від 30 грудня 2014 року дитячий будинок сімейного типу реорганізовано в прийомну сім`ю. З копії рішення Феодосійського місцевого суду Автономної Республіки Крим у цивільній справі № 2-о-189/06 від 27 вересня 2006 року вбачається, що матір заявника [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Феодосія АР Крим, визнано безвісно відсутньою. Рішення набрало законної сили 08 жовтня 2006 року. 14 вересня 2006 року ДПІ в м. Феодосії, на ім`я [PERSON] , видано реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік в службу у справах неповнолітніх Феодосійського міського виконавчого комітету, про що свідчить Повідомлення № 8 про первинний облік. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про базову загальну освіту [NUMBER] , [PERSON] у 2013 року закінчив Феодосійську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 20 імені Олени Теліги (а.с. 17-19). \~ \~ \~ \~Відповідно до атестата про середню освіту, виданого 26 червня 2015 року, [PERSON] в 2015 році закінчив муніципальний бюджетний загально-навчальний заклад «Школа № 7 м. Феодосія Республіки Крим» (а.с. 21-22). \~ \~ \~ \~З листа Міністерства освіти і науки України від 01 лютого 2024 року видно, що за даними Єдиної електронної бази з питань освіти, від імені [PERSON] , [INFO] , 27 жовтня 2023 року зареєстровано електронний кабінет вступника на основі свідоцтва про базову загальну середню освіту КР № 44791932 та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [NUMBER] , також було завантажено фото вступника. Реєстрація кабінету не передбачає завантаження скан-копій будь-яких документів. З даного кабінету вступника не подавалися електронні заяви про вступ. З копії паспорта громадянина російської федерації № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , та містить фотокартку останнього, вбачається, що останній народився [INFO] у місті Феодосія Автономної республіки Крим, Україна. Листом Броварського об`єднаного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 22 березня 2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі паспорта України з тих підстав, що за результатами проведеної перевірки не можливо встановити його особу. У судовому засіданні свідок [PERSON] , що народився [INFO] у м. Сімферополь АРК, пояснив, що із заявником він познайомився влітку 2013 року під Феодосією, куди привезла його бабуся. Там була група дітей з дитячого будинку, серед дітей був і [PERSON] . Надалі вони підтримували стосунки. [PERSON] першим виїхав через м. Конотоп евакуаційним поїздом у лютому 2024 року. Повідомив про це і [PERSON] , який також евакуаційним поїздом виїхав з Криму та перетнув кордон України. Пояснив, що вони обоє завжди хотіли повернутися в Україну. Також додав, що на підставі судового рішення отримав паспорт громадянина України. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-УІ оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок). Пунктом 1 Порядку визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС (пункт 19 Порядку). У свою чергу, пунктом 16 Порядку передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта. Абзацом 2 пункту 24 Порядку встановлено, що у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді. Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт (пункт 72 Порядку). Згідно пункту 100 Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6_ особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Отже, наведені норми Порядку свідчать, що існує певна процедура оформлення органами ДМС паспорта громадянина України, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення. Стаття 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» і постанова Кабінету міністрів України № 745 від 26 жовтня 2016 року, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (п. 6), визначають, що у разі неможливості встановити особу за визначеною процедурою встановлення особи, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документу, що посвідчує особу та її громадянство України. Відповідно п. п. 6 п. 35 Порядку заявник для оформлення паспорту подає такі документи: рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Як встановлено судом, основною причиною відсутності можливості отримання підтвердження особи заявника є той факт, що він проживав в місті, яке на даний час знаходиться під тимчасовою окупацією. Здійснити перевірку, ідентифікувати особу та перевірити факт належності до громадянства України неможливо. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши свідка, враховуючи, що відсутність у заявника паспорта громадянина України суттєво обмежує його права та обов`язки, гарантовані Конституцією України, суд вважає за можливе встановити особу заявника [PERSON] , [INFO] , а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved