Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути суму заборгованості в розмірі 34163,50 гривень , з яких сума кредиту 7000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом - 27163,50 гривень, а також стягнути понесені судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень. Позовні вимоги мотивують тим, що 07.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (яке є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 28.02.2017, видане Національним банком України; має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017р. №756) та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №5506147 (далі кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 7000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, дата повернення 02.02.2023, строк кредиту може бути продовжений у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору (п.1.4. кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (довідка АТ «ПУМБ» про перерахування коштів). 09.03.2022 року Відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків не виконав. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних відносин, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 року. У період з 01.05.2022 по 24.06.2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24.06.2022 року за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач зміг вийти на звичайний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистому кабінеті Споживача. Таким чином кредитором було нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25.06.2022 по 06.11.2022 року за ставкою 1,99% в сумі 18805,50 грн. Позивачем нараховано відсотки з 60 календарних днів (07.11.2022 - 06.01.2023) в межах строку договору ) з стандартною процентною ставкою - 1,90% в день. Таким чином, Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором не виконав, чим порушив умови договору. Відповідно до пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором, 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимогу за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило [PERSON] (відповідача), шляхом направлення на електрону пошту [INFO] , зазначену при укладені Кредитного договору. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 21.01.2022, видане Національним банком України; має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг факторингу, яка була видана Позивачу Національному банком України від 24.01.2022 року. В зв`язку з чим, Позивач мав право на укладання договору факторингу та є новим кредитором Відповідача за даним кредитним договором. Відповідно до п.1.1 Договору Факторингу за цим договором Факторингу позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (клієнта) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Станом на дату звернення з позовом заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 7000,00 гривень - тіло кредиту та 27163,50 гривень - нараховані проценти, а всього -34163,50 гривень. В зв`язку з розглядом даної справи в суді Позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір 2481,00 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки до особистого кабінету Підсистеми «Електронний суд», відповідно до відомостей отриманих судом в порядку вимог ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5506147 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Відповідного до п.п.1.3,1.4, 1.5 умов Кредитного договору № 5506147 від 07.02.2022: сума кредиту складає 7000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, дата повернення вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту (додаток №1 до договору) та є: 02.02.2023, строк кредиту може бути продовжений у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору; стандартна процентна ставка 1,99% в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, а у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору, а у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору, Згідно п.1.2 умов Кредитного договору № 5506147 від 07.02.2022, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 07.02.2022 року [PERSON] підписано електронним підписом шляхом проставлення одноразового ідентифікатора договір № 5506147 про надання споживчого кредиту від 07.02.2022, таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договору про надання споживчого кредиту № 5506147 від 07.02.2024, що є додатком №1 до договору, паспорт споживчого кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому 07.02.2022 року кредит в сумі 7000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується наданою інформацією АТ «ПУМБ» про успішність операції про перерахування коштів. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором не виконав, чим порушив умови договору, а саме у період з 01.05.2022 по 24.06.2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, кредитором було нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25.06.2022 по 06.11.2022 року за ставкою 1,99% в сумі 18805,50 грн, а також позивачем нараховано відсотки з 60 календарних днів (07.11.2022 - 06.01.2023) в межах строку договору ) з стандартною процентною ставкою - 1,90% в день, дані оплати відповідач не здійснював. Підпунктом 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за Кредитним договором. Передача реєстру боржників підтверджується актом прийому-передання інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 19.06/23-Ф від «19» червня 2023 року . Відповідно до витягу з реєстру боржників (додаток №1 за договором факторингу № 19.06/23-Ф від «19» червня 2023 року) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №5506147 до боржника [PERSON] на загальну суму 34163,50 гривень, з яких сума кредиту - 7000 гривень, сума процентів за користуванням кредитом - 27163,50 гривень, та стало новим кредитором відповідача за даним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту metal18671@gmail.com, зазначену при укладенні Кредитного договору. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 07.02.2022 року та надало відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн., однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 34163,50 гривень, з яких сума кредиту - 7000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом - 27163,50 гривень, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 19.06/23-Ф від «19» червня 2023 року. На теперішній час сума заборгованості відповідачем не погашена. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №5506147 від 07.02.2022 року складає 34163,50 гривень, з яких сума кредиту - 7000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом - 27163,50 гривень, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.. Відтак, на підставі ст. ст.526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» понесено наступні судові витрати: - пов`язані зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 10000 гривень, що підтверджуються Договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 вiд 07.07.2022 р., звітом про надання правової допомоги від 19.04.2024 та рахунком на оплату від 19.04.2024, що включає детальний обсяг робіт адвоката; копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером на надання правової допомоги від 07.07.2022, платіжним дорученням від 19.04.2024; - пов`язані зі сплатою судового збору 2147,20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.04.2024 року. Відповідачем [PERSON] не подавалося клопотання про їх зменшення у зв`язку з неспівмірністю, а тому вимога позивача про стягнення витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, підлягає задоволенню пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, згідно положень ст. ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, та сума судового збору у розмірі 2147,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved