Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Ярмолович Олексій Євгенович звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за актовим записом № 186. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 серпня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 186. У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що призвело до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач на примирення не погоджується та вважає за необхідне розірвати шлюб. Просить суд розірвати шлюб між сторонами, строк для примирення не застосовувати. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Ярмолович О.Є. надав суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Позов підтримують, на його задоволенні наполягають. Строк для примирення просять не надавати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач неодноразово у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена за допомогою поштового зв`язку про, що в матеріалах справи містяться відповідні докази, заяв чи клопотань не надала, про причини неявки не повідомила. Статтею 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №567964 від 30.04.2024 року за вказаними параметрами особу - [PERSON] , [INFO] , не знайдено. Відповідно до довідки, наданої суду головним спеціалістом сектору реєстрації та обліку громадян Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 01.05.2024 року №14/04-100, надати інформацію щодо реєстрації [PERSON] неможливо у зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрі територіальної громади. Останнім відомим місцем реєстрації відповідача є - [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , [INFO] Марганецьким МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, наявної в матеріалах справи. У зв`язку з чим відповідач була викликана до суду за допомогою поштового зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковані: 14.08.2024 року. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, про що свідчить її підпис на поштовому повідомленні. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач та її представник наполягають на розірванні шлюбу, сторони по справі тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між ними носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про зміну прізвища відповідача сторонами не ставиться. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved