Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем з 27 серпня 2013 року по 25 жовтня 2017 року перебували в шлюбі, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею. Аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з відповідача стягнуті на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2018 року. Заборгованість по аліментах становить 264705,01 грн. Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 15 липня 2020 року місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , визначено з матір`ю [PERSON] . Цим же рішенням батькові, [PERSON] , встановлений час для зустрічей з дитиною, якого він не дотримувався. На даний час [PERSON] відбуває покарання у виправній колонії №64. За час перебування відповідача на волі органами поліції зафіксована велика кількість звернень позивача у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, вчиненням [PERSON] конфліктів, бійки, домашнього насильства стосовно позивача, доньки, її доньки від першого шлюбу. Дочка відповідача цікавить тільки як привід для влаштування конфлікту і сварки. Життям та успіхами, досягненнями дитини він не цікавиться. Відповідач не приходив до дитини у призначений йому час, не відвідував школу, не цікавився її успіхами в навчанні, досягненнями у позашкільному житті. Він не бере участі в утриманні дитини, не сплачує аліменти. Відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками. Зазначаючи, що батько - відповідач по справі - ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Також просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини, з 1/4 до 1/3 частини його заробітку (доходу). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с.33). Відповідач надав відзиву на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, не відповідають дійсності. Зазначив, що позивачем не надано державному виконавцю квитанції про сплачені їй відповідачем аліменти, у зв`язку з чим розмір заборгованості обраховано в значно більшому розмірі. Взагалі заборгованість виникла у зв`язку з тим, що 10 квітня 2019 року його було взято під варту. Після зміни запобіжного заходу він одразу ж зустрівся з дочкою. 27 січня 2021 року його було засуджено до трьох років позбавлення волі. Але навіть перебуваючи під вартою, він намагався підтримувати свою дочку. Таким чином заборгованість за аліментами склалася з об`єктивних причин. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року місце проживання дитини визначено з позивачем, а батькові визначеного години для побачень з дитиною. Але навіть знаючи про це рішення, позивач переховувала дитину від нього та перешкоджала їх побаченням. В той же час жодних обмежень, заборон йому як батьку не існувало і не існує. Посилання позивача на звернення до органів поліції з приводу протиправної поведінки [PERSON] є безпідставним, оскільки обставини, про які вона повідомляла у зверненнях, свого підтвердження не знайшли. А посилання на такі звернення відповідач вважає зробленим з метою створення його негативного образу. Долучені до справи позивачем докази також не підтверджують наявності підстав для позбавлення його батьківських прав. Позивач вводить суд в оману, повідомляючи недостовірні дані. Декілька разів відповідачу вдалося забрати дитину з садочка. Тоді вони ходили до театру, ігрових кімнат, виставки тварин, кінотеатру, гуляли та ходили до кафе. Але це було нечасто, бо позивач від нього дитину переховувала. Відповідач був вимушений звертатися до органів поліції з повідомленнями про перешкоди у спілкуванні з дитиною та у доступі до житла. Позивачем штучно створюються перешкоди відповідачу в участі у вихованні дитини. Крім того, позивачем було змінено місце проживання дитини, про що відповідач дізнався дише з позовної заяви. Також посилався на відсутність встановлених законом підстав для позбавлення його батьківських прав (а.с. 46-50, 54-57). Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За клопотанням відповідача витребувано з архіву Київського районного суду м. Полтави для огляду в судовому засіданні цивільну справу №552/6992/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини та встановлення способів участі батька у спілкуванні з дитиною. Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано у ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області докази, а саме довідку з інформацією чи зафіксовано протягом 2019 - 2022 років звернення [PERSON] до ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо перешкод у користуванні житлом та перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . В задоволенні решти клопотань відповідача щодо витребування доказів відмовлено (а.с.82-83). Ухвалою суду від 24 липня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотань відповідача [PERSON] про ідентифікацію осіб, виклик свідків та витребування доказів (а.с.125). Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року прийнято відмову позивача від позовних вимог про збільшення розміру аліментів. В цій частині провадження у справі закрито. Інші заяви по суті спору або клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Яресько Н.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини, та просили позов задовольнити, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія №64», повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 130 ЦПК України. Представник третьої особи виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради Шкаревська І.А. в судовому засіданні надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши позивача, її представника та представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 серпня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2017 року у справі №552/3560/17 (а.с.7). Рішення набрало законної сили 02 грудня 2017 року. Також судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 6). Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15 липня 2020 року у справі №552/6992/19 місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , визначено разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 11-12). Цим же рішенням встановлено способи участі батька, [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з дитиною: побачення два рази на місяць в неділю, у осінньо-зимовий період з 09 до 13 години, у весняно-літній період або з 09 до 13 години, або з 15 до 19 години. Зазначене рішення набрало законної сили 15 серпня 2020 року. Як підтверджується актом обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, від 11 квітня 2024 року, на даний час дитина, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з дитиною за даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - мама, [PERSON] , [PERSON] - чоловік мами. Батько дитини [PERSON] з дитиною не проживає. Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2021 року [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Полтавська виправна колонія №64», що підтверджується характеристикою на засудженого [PERSON] , затвердженою в.о.начальника ДУ «Виправна колонія №64» (а.с. 51-52). Оскільки під час перебування під вартою та відбування покарання у виді позбавлення волі, [PERSON] обмежений в можливості виконання батьківських обов`язків та реалізації батьківських прав відносно дитини, суд оцінює ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків до позбавлення його волі. Як встановлено судом, відповідач належним чином свої батьківські обов`язки по утриманню дитини, [PERSON] , не виконував. Зазначений висновок суду підтверджується розрахунком заборгованості по аліментами, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , виконаним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 23614 від 21.02.2024 року (а.с. 9). Як вбачається з вказаного розрахунку, станом на 01 січня 2021 року заборгованість за аліментами становила 73111,65 грн. Тобто дана заборгованість виникла до того, як вироком Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2021 року до покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд відхиляє посилання відповідача [PERSON] на те, що позивач не надала державному виконавцю підтвердження часткової сплати ним аліментів, оскільки він сам мав надати такі документи державному виконавцю. Крім того, з характеристики на засудженого [PERSON] , затвердженої в.о.начальника ДУ «Виправна колонія №64» вбачається, що у вказаній установі [PERSON] не працевлаштований з власних міркувань (а.с. 51-52). На переконання суду, відповідально ставлячись до обов`язку утримувати свою дитину, належним чином використовуючи всі можливості для отримання заробітку та сплати аліментів, відповідач мав бути працевлаштований в установі за місцем відбування покарання, але цього не зробив. Також, як встановлено судом, між батьками дитини, [PERSON] та [PERSON] склалися вкрай негативні відносини, які позивач обґрунтовує неправомірною поведінкою [PERSON] відносно неї, її старшої дочки [PERSON] або її матері [PERSON] . Інформацією, наданою Відділенням поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області за №Х-378/115/102/01-2019 від 16 січня 2019 року, підтверджуються факти звернення [PERSON] до органів поліції 29.05.2013, 12.11.2013, 18.07.2015, 09.05.2017, 17.07.2017, 26.08.2017, 30.10.2018, 04.12.2018, 10.12.2018, 17.12.2018, 17.12.2018, 20.12.2018, 21.12.2018, 21.12.2018 (а.с. 15-16, 18-21). Але у жодному з цих звернень не повідомлялось про вчинення неправомірних дій відповідача стосовно малолітньої [PERSON] . Більш того, звернення [PERSON] до органів поліції від 17.07.2017, 26.08.2017 зумовлені тим, що [PERSON] взяв та не повертав їй дитину. Звернення від 20.12.2018 стосувалось того, що [PERSON] на території НВК №1 в присутності дитини вчинив з [PERSON] сварку, в ході якої висловлював погрози. Звернення від 21.12.2018 зумовлено тим, що [PERSON] без її дозволу забрав спільну дитину з дитсадочка та повів за адресою: [ADDRESS] . 22 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №12019170020000516 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за фактом ухилення [PERSON] від сплати аліментів (а.с. 17). 18.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №12018170020003123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення [PERSON] [PERSON] тілесних ушкоджень (а.с. 22). В той же час, як підтверджується інформацією Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області від 23 лютого 2024 року №6933/115/102/01/5-2024, також органами поліції зафіксовано звернення [PERSON] стосовно перешкоджання йому у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , 2016 року народження, в тому числі з боку [PERSON] та працівників закладу освіти, а саме: ЄО 24672 від 13.12.2019, ЄО 22232 від 07.11.2019, ЄО 23615 від 27.11.2019, ЄО 23415 від 24.11.2019, ЄО 7639 від 12.04.2020, ЄО 7371 від 09.04.2020, ЄО 7694 від 13.04.2020, ЄО 10070 від 17.05.2020, ЄО21442 від 09.10.202, ЄО 10958 від 13.06.2021, ЄО 15151 від 15.08.2021, ЄО 17118 від 19.09.2021, ЄО 20217 від 11.11.2021, ЄО 2151 від 11.02.2022, ЄО 2049 від 09.02.2022 (а.с. 117). Як вбачається з характеристики на [PERSON] , що підписана директором ПШ №42 [PERSON] та вихователем групи [PERSON] , з 01 вересня 2019 року [PERSON] відвідувала групу «Сонечко» Початкової шкоди [ADDRESS] . Дитину до закладу приводить та забирає мама [PERSON] . На батьківських зборах групи завжди присутня [PERSON] . За харчування дитини в освітньому закладі мама сплачує вчасно (а.с. 27). Також як вбачається з вказаної характеристики, з кінця жовтня 2019 року батько приходив за дитиною іноді з запахом алкоголю. На зауваження реагував агресивно, дозволяв нецензурну лайку, поводив себе зухвало. Було прийнято рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року щодо участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] …. Після набуття чинності документа батько систематично порушував рішення суду: приходив у заклад, намагався забрати дитину (один раз навіть забрав з території дошкільного закладу, про що була негайно сповіщена поліція та мама дитини), по відношенню до вихователів поводився агресивно, погрожував фізичною розправою. Кілька разів доводилося викликати поліцію… Коли батько з`являвся на території закладу, [PERSON] не дуже хотіла спілкуватися з ним. Останнім часом на територію закладу приходив у супроводі [PERSON] , бо виконуючи рішення суду, дитину вихователь мав право віддавати тільки їй (а.с. 27). З наведеного вбачається, що між батьками дитини наявний конфлікт та спір з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. При цьому батько намагався спілкуватися з дитиною, шукав з нею зустрічей, приходив до садочка, іноді забирав дитину. Відомості, викладені в характеристиці [PERSON] , виданій Початковою школою №42, без номера та дати, якими підтверджується, що батько Вероніки в навчальному процесі доньки участі не бере, суд не розцінює як доказ ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. З вказаної характеристики вбачається, що учениця навчається у Початковій школі №42 з 01 вересня 2022 року. Тобто дитина розпочала навчання в даному навчальному закладі під час перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі, що позбавляє його можливості брати участь в навчальному процесі. Згідно інформації, наданої Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Полтавської міської ради» від 10.04.2024 № 01-14/465/05, [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом в КП «ЦПМСД №1 ПМР»… На огляди до лікаря дівчинка приходить в супроводі матері [PERSON] . Батько, [PERSON] , на огляди з дитиною жодного разу не з`являвся, станом її здоров`я не цікавився. За який саме період - з народження дитини чи інший - надана вказана інформація, у ній не вказано, але суд також бере до уваги факт перебування [PERSON] з 20 липня 2021 року в місцях позбавлення волі. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України. Так, згідно вказаної норми закону мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. На підставі досліджених доказів суд встановив факт неналежне виконання батьком своїх батьківських обов`язків, що не є тотожним ухиленню від виконання батьківських обов`язків, а тому згідно ст.164 СК України не є підставою для позбавлення батьківських прав. Фактично позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав ґрунтується на незадовільних міжособистісних стосунках батьків між собою та на незадовільній соціально - моральній характеристиці відповідача, що згідно ст. 164 СК України не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. З цих підстав суд також не бере до уваги висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13 серпня 2024 року №247 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] » Відповідно до п. 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення i про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Також, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови № 3 від 30.03.2007, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, встановивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, наявність між ними спірних питань, пов`язаних з вихованням дитини та виконанням рішення суду про участь батька у спілкуванні та вихованні дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Тому в задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову судом відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню їй не підлягають.

Outcome: dismissed