Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Павленко В.В. звернувся до суду з зазначеним позовом, вказує, що 11.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №132. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Син постійно проживає з матір`ю. З початку 2020 року сімейні відносини позивача та відповідача суттєво погіршились. Налагоджувати сімейні відносини у позивача наміру немає, оскільки сторони спільно не проживають протягом чотирьох років, спілкування взагалі відсутнє. Відповідач не намагався почути позивача, прислухатись до її думки щодо виховання дитини. Відповідач провокує конфлікти. Матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається. 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову, у якій зазначив, що він з позивачем не найшов порозуміння, тому сімейні стосунки не відновили. З позивачем вирішили, що дитини залишиться проживати з нею. Вказує, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 22 лютого 2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 3300 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2020 року, і до повноліття дитини. Причини, що спонукають їх з позивачем на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, оскільки вони крім спільної дитини, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, тому подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Позов визнає. Вважає, що примирення не можливе. Наполягає на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 липня 2014 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №132, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 травня 2015 року. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, та враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини, між ними втрачено взаєморозуміння, та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 1211,20 грн., що складає 605,6 грн. Крім того, при задоволенні позову, у відповідності до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сума судового збору, яка не підлягає поверненню з державного бюджету 605,6 грн. Крім того, при задоволенні позову, у відповідності до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сума судового збору, яка не підлягає поверненню з державного бюджету 536,80 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved