Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

16.05.2024 року КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь КП «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради заборгованості за опалення за період з березня 2020 року по березень 2024 року в сумі 18 118,40 грн. та судові витрати у розмірі 3 028,00грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач у відповідності до Статуту здійснює господарську діяльність з постачання теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг споживачам. Починаючи з листопада 2021 року, у відповідності до вимог чинного законодавства України, зокрема, вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УІІІ від 09.11.2017 року - між відповідачем та позивачем склалися договірні відносини на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному сайті органу місцевого самоврядування -03.11.2021 року (розміщення відбулося 03.10.2021 року). Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання розміщено КП «Вишгородтепломережа» ВМР на сайті Вишгородської міської ради у вільному доступі. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 13.03.2024 року відповідачу направлявся лист щодо сплати боргу або у разі неможливості - укласти договір реструктуризації боргу. На час звернення до суду заборгованість відповідача за період з 01.03.2020 року по 01.04.2024 року складає 18118,04 грн. Згідно частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а також не скористався правом надання відзиву проти позову, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно рішення Вишгородської міської ради від 06 серпня 2021 року № 10/1 змінено назву з «Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» на «Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради, скорочену назву з «ВРКП «Вишгородтепломережа» на «КП «Вишгородтепломережа» ВМР». Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №333785631 від 29.05.2023 року квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Рішенням Вишгородської міської ради Київської області №777-43-VІІ від 20.02.2020 року Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» встановлено тарифи на теплову енергії та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригувань, шляхом вилучення протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію. Факт отримання відповідачем наданих позивачем комунальних послуг підтверджується щомісячно складеними актами обстеження теплового вузла обліку по будинку [ADDRESS] . 13.03.2024 року на адресу відповідача направлявся лист за № 253/08 щодо сплати боргу або у разі неможливості укласти договір реструктуризації боргу. На час звернення до суду заборгованість [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за період з березня 2020 року по березень 2024 року в сумі 18118,40 грн., що підтверджується довідкою про проведені нарахування, сплату та заборгованість. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є споживачем комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради в квартиру [ADDRESS] . Позивач своєчасно та в повному обсязі надавав відповідачу послуги з опалення, які остання в повному обсязі не оплачувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Розмір заборгованості відповідача за надані комунальні послуги в період з березня 2020 року по березень 2024 року, виходячи з поданих Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради суду розрахунків, становить 18118,40 грн. та сумнівів у суду не викликає. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідач є споживачем комунальних послуг на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як така, що їх отримує, а тому відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону має їх своєчасно оплачувати. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 18 118,40 грн. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved