Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 31 жовтня 2018 року Кременецьким районним судом було розірвано шлюб між сторонами. За час подружнього життя в позивача і відповідача народилась дочка [PERSON] [INFO] . Рішенням Кременецького районного суду від 28 березня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка проживає з позивачкою і всі витрати по її утриманню несе мати. Після рішення суду від 28 березня 2019 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, та враховуючи інфляційні процеси в державі, що негативно впливають на майновий стан позивачки, розмір аліментів 1100 гривень є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ Окрім того позивач не працевлаштована, що ставить її разом з дитиною в скрутне матеріальне становище. У зв`язку з погіршенням матеріального становища позивач не може самостійно забезпечити дитині відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку. [PERSON] з грудня 2022 року по липень 2023 року систематично хворіла. Діагноз хронічний гастрит в стадії загострення, отримувала відповідне лікування. Позивач змушена також витрачати кошти на лікування доньки через погіршення її стану здоров`я, яка і надалі страждає від загострень гастриту. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. З врахуванням зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 25.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Булава О.П. не прибули, на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримали позов з підстав наведених у ньому, просили задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи в суді. Причини неявки суду невідомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про заміну імені серії [NUMBER] [PERSON] 17 травня 2020 року змінила прізвище на [PERSON] .. 31 жовтня 2018 року Кременецьким районним судом Тернопільської області розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кременецького районного суду від 28 березня 2019 року стягнуто з [PERSON] , який зареєстрований в с. Будки Кременецького району, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. З повідомлення директора Кременецької філії Тернопільського обласного центру зайнятості вбачається, що [PERSON] станом на 17.01.2024 на обліку як безробітна в центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Кременець від 05.04.2024 №6, [PERSON] з грудня 2022 року по липень 2023 року систематично хворіла. Діагноз хронічний гастрит в стадії загострення, отримувала відповідне лікування. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтями\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Частиною першою\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз\~ст. 192 СК України\~дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що на даний час дитині виповнилось 8 років, у зв`язку з чим вона потребує значно більше коштів на своє належне утримання і виховання ніж у 2019 році, коли їй було 3 років. Згідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, тому суд приходить до висновку про визначення аліментів у розмірі 3 000,00 грн. на місяць. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на\~утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Кременецького районного суду\~Тернопільської області\~від 28 березня 2019 року, встановивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial