Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на частину заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області було розірвано. 31.10.2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області був виданий судовий наказ по справі №629/6191/23 згідно якого з відповідача по справі було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 31.10.2023 року. Позивачка зазначила, що на даний час дитині виповнилося 4 роки. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1 281,50 гривень, що складає 1 275,09 грн-аліменти та 6,41 грн-комісія банку. Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для дитини відповідного віку складає 2 563,00 грн. [PERSON] вказала, що дитина проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , син перебуває на її утриманні. Відповідно до відповіді з Пенсійного фонду України відповідач працює у ТОВ Телеком Україна та отримує дохід, тобто його матеріальний стан змінився, має стабільну заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти в більшій сумі, ніж ті, які з нього стягуються судовим наказом. Крім того, позивачка зазначає, що через зростання цін змінився і її матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дитини та суми аліментів у розмірі 1 275, 00 грн є недостатньою для задоволення необхідних потреб дитини. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу час для надання відзиву на позов. Відповідач відзиву у строки, вказані в ухвалі, так і не надав. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області було розірвано (а.с.11-12). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). 31.10.2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області був виданий судовий наказ по справі №629/6191/23, згідно якого з відповідача по справі було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 31.10.2023 року (а.с.13). 21.11.2023 року було відкрито виконавче провадження за вище вказаним судовим наказом, що підтверджується копією постанови державного виконавця (а.с.16). Аліменти на утримання дитини боржник сплачує в розмірі, встановленому судовим рішенням у розмірі 1 275,09 грн., про що свідчать роздруківки з онлайн-банкінгу Приватбанк (а.с.19-22). Згідно відповіді на запит №205711288 від 22.05.2024 року Лозівського ВДВС до Пенсійного фонду України, відповідач по справі - [PERSON] працює у ТОВ ТЕЛЕКОМ УКРАЇНА (а.с.18). При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч.ч. 1-2 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів ґрунтуються на тому, що дитина дорослішає, ціни зростають, матеріальний стан відповідача покращився, а тому виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. При прийнятті рішення щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, суд бере до уваги те, що аліменти є необхідністю для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, і приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації, що сприятиме кращому захисту інтересів дитини. З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Згідно п. 23 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на положення п.3 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ЗУ Про судовий збір, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору. Враховуючи вище вказане, зважаючи на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved