Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району\~Одеської області про визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання поданого позову зазначено, що [INFO] померла рідна сестра позивача - [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] , оскільки вона його збудувала, була в ньому зареєстрована місцем проживання та фактично проживала, однак право власності на вказаний житловий будинок належним чином зареєстровано не було. Як вказує позивач, за життя спадкодавець заповідала позивачу належну їй земельну ділянку. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.01.2018 року, але тільки на земельну ділянку, оскільки заповітом було охоплено тільки земельну ділянку, то житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , позивач прийняв у спадщину в порядку спадкування за законом, як спадкоємець другої черги. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області № 502/154/24 від 23.02.2024 року було встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та визнано за позивачем право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, [PERSON] належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який вона збудувала, періодично проживала, але право власності на вказаний житловий будинок належним чином зареєстровано не було. Відповідно до технічного паспорта від 03.06.2024 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. «А1-А2» - житловий будинок (загальна площа 126,6 кв. метра, житлова площа 49,7 кв. метра), літ. «В» гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» вбиральня, № 1-3- надвірні споруди. Фактично одноособово позивач прийняв всю спадщину після смерті [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1223 і ст. 1262 ЦК України як спадкоємець за заповітом і за законом, але належним чином право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку не може оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який складається з: «А1-А2» - житловий будинок (загальна площа 126,6 кв. метра, житлова площа 49,7 кв. метра), літ. «В» гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» вбиральня, № 1-3- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.1956 року Кілійським Рай бюро ЗАГС Одеської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 81 від 06.03.1956 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Кілійським рай ЗАГС вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 46 від 20.07.1941 року. Шлюб [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1941 року народження, був зареєстрований 30.12.1963 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 18 від 30.12.1963 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 274 від 12.09.2006 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.02.2024 року по справі № 502/154/24, позов [PERSON] до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною задоволено повністю. Встановлено факт належності\~ [PERSON] , яка померла\~ [INFO] \~житлового будинку, розташованого\~ в\~ [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП\~ [NUMBER] право власності \~на\~житловий будинок, розташований в\~ [ADDRESS] , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 50,3 кв. метра, житлова площа 15,3 кв. метра), літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г - сарай, літ. Д вольєр, №1-2 - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті\~ [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, вказаним рішенням встановлено, що після\~смерті [PERSON] , [INFO] . Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 41876919 та номером у нотаріуса 57/2018. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 75749006 від 08.02.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 40327771, дата посвідчення 27.07.2006 р., місце посвідчення Одеська область, Кілійський районний приватний нотаріус Децик Е.М., спадкоємцем є [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту від 03.06.2024 року, складеного ФОП [PERSON] вбачається, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , складається з: літ. «А1-А2» - житловий будинок (загальна площа 126,6 кв. метра, житлова площа 49,7 кв. метра), літ. «В» гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» вбиральня, № 1-3- надвірні споруди. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо встановлення факту належності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] та враховуючи, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний факт, вважає що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що позивач\~, який є єдиним спадкоємцем після смерті сестри, не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved