Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На обґрунтування вимог, заявники зазначають, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] , про що Ірпінським РАЦС 27 квітня 1987 року було зроблено актовий запис за № 100. Викладена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ірпінським РАЦС 27 квітня 1987року, свідоцтвами про народження [PERSON] , виданого 23 січня 1967 року Ірпінським міським бюро РАЦС Київської області за № 257114 та [PERSON] , виданого 25 вересня 1964 року Ірпінським міським бюро РАЦС Київської області № 878098. Вказали, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до майна померлого. Заповіту [PERSON] не склав. Відповідно до інформації Київського обласного державного нотаріального архіву від 29 травня 2024 року, спадкова справа після смерті гр. [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Витягом із Спадкового реєстру за № 77304275 від 12 червня 2024 року також підтверджено, що інформація щодо спадкової справи до майна померлого [PERSON] у спадковому реєстрі відсутня. Пояснили, що як спадкоємці першої черги за законом вони прийняли спадщину до майна померлого батька, оскільки вступили в фактичне управління та володіння спадковим майном. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Заявники вказали, що на час смерті спадкодавця вони проживали разом з ним в житловому будинку [ADDRESS] і проживають до сьогоднішнього дня. Зазначили, що мати заявників, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Ірпінським РАЦС 9 липня 1981 року. Крім того пояснили, що за життя їхній батько не зміг оформити право власності на житловий будинок, оскільки тяжко хворів і помер в Київській обласній туберкульозній лікарні № 2, перебуваючи на стаціонарному лікуванні. Також зазначили, що листом № 192/02-31 від 13 червня 2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Запісочною Оксаною Анатолієвною при оформленні спадщини було роз`яснено, що подана ними заява не може бути прийнята приватним нотаріусом для її виконання та відкриття спадкової справи, оскільки надані документи не підтверджують місце відкриття спадщини, а саме: місце смерті нашого батька не співпадає з місцем проживання на день смерті. Крім того потребує підтвердження факт нашого вступу в управління чи володіння майном після смерті батька, [PERSON] . Пояснили, що як вбачається із свідоцтва про смерть, виданого 27 квітня 1987 року, місце смерті їх батька значиться - смт. Клавдієво Бородянського району Київської області, місце реєстрації - Ірпінський РАЦС. Оскільки місце смерті [PERSON] не співпадає з місцем його проживання на день смерті, тобто є невідомим, вважають, що відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини є місцезнаходження його майна, тобто [ADDRESS] . Встановити у позасудовому порядку місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] неможливо, оскільки відомості про реєстрацію його місця проживання відсутні. Встановлення місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] необхідні заявникам для оформлення спадкових прав. В зв`язку з чим, просять суд встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [ADDRESS] ; та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), жителями [ADDRESS] , що відкрилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 липня 2024 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. У судове засідання заявники не з`явилися, подали до суду заяву в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи: Ірпінської міської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просять ухвалити рішення за доказами, наявними у матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 23 січня 1967 року Ірпінським міським бюро РАЦС Київської області ЯК № 257114 та копії свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 25 вересня 1964 року Ірпінським міським бюро РАЦС Київської області серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком заявників, а [PERSON] матір`ю. (а.с.22-23) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.07.1987 виданого Ірпінським міським відділом РАЦС, [PERSON] , мати заявників - померла [INFO] .(а.с.25) Встановлено,\~що [INFO] у\~віці 54\~років помер\~батько заявників,\~ [PERSON] ,\~про в\~книзі реєстрації\~актів про\~смерть 27\~квітня 1987\~року зроблено\~запис за\~№ 100,\~та Ірпінським\~РАЦС видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.04.1987, Місце смерті зазначено - смт. Клавдієво, Бородянський район, Київської області.(а.с. 24) Також встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина до майна померлого на житловий будинок [ADDRESS] . Суд встановив,\~що відповідно\~до інформації\~наданої Київським\~обласним державним\~нотаріальним архівом\~від 29\~травня 2024\~року,\~спадкова справа\~після смерті\~гр.\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~не заводилась та не видавалась з 25.04.1987 по 2004 включно, що також підтверджується Витягом із Спадкового реєстру за № 77304275 від 12 червня 2024 року, що інформація щодо спадкової справи до майна померлого [PERSON] у спадковому реєстрі відсутня. (а.с.26-27) Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , був побудований [PERSON] . В ньому зареєстровані та проживають з дати народження [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] після смерті в 1987 році батька вступили в управління та володіння спадковим майном, ведуть спільне господарство та сплачують комунальні платежі, що підтверджується Актом депутата Ірпінської міської ради від 27 червня 2024 року та копіями квитанцій про сплату комунальних платежів.(а.с.29, 67-87) Крім того зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] значиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспорта серії [NUMBER] від 23.02.1999 та паспорта серії [NUMBER] від 27.06.1997, виданими Ірпінським МВ ГУ МВС України у Київській області. (а.с.10-19) Відповідно до рішення за № 563 від 28 листопада 1977 року виконавчий комітет Ірпінської міської ради затвердив Протокол № 18 від 27.10.1977 засідання комісії по розгляду питань будівництва індивідуальних житлових будинків в [ADDRESS] , яким в свою чергу дозволено приймальній комісії прийняти в експлуатацію будинок [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] зі збільшенням житлової площі на 12,9кв.м., корисної площі на 72,9кв.м., житлова площа становить 41,7кв.м., корисна площа становить 120 кв.м.(а.с.30-31) Також встановлено, що [PERSON] не оформив право власності на зазначений житловий будинок, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.1987 по 27.04.1987 та помер в Київській обласній туберкульозній лікарні № 2, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний онкологічний диспансер», який є правонаступником Київської обласної туберкульозної лікарні № 2 від 03.07.2024 року № 11.(а.с.62) Як убачається з листа № 192/02-31 від 13 червня 2024 року приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Запісочної Оксани Анатоліївни, подана заявниками заява від 12 червня 2024 року не може бути прийнята приватним нотаріусом для її виконання та відкриття спадкової справи, оскільки надані документи не підтверджують місце відкриття спадщини (місце смерті не співпадає з місцем проживання на день смерті, та Вами не надано документ, що підтверджує право власності померлого на спадкове майно) та факт вступу в управління чи володіння майном після смерті Вашого батька, [PERSON] .(а.с.63-65) Судом встановлено, що відповідно до листа за № 08.2-07/2540 від № 28 травня 2024 року на запит приватного нотаріуса № 166/01-16 від 24 травня 2024 року щодо місця реєстрації померлого [PERSON] , Відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області 28 травня 2024 року за № 08.2- 07/2540 було зазначено, що відомості щодо реєстрації померлого та зареєстрованих з ним осіб на дату смерті відсутні. (а.с.66) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] заповіту за життя не склав. Крім того, як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1540-06 (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а\~якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до\~п.\~125\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~державними нотаріальними\~конторами Української\~УРСР №45/5\~від 31\~жовтня 1975\~року,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~Української УРСР\~від 31\~жовтня 1975\~року за\~№45/5,\~факт смерті\~і час\~відкриття спадщини\~підтверджується свідоцтвом\~органів загсу\~про смерть\~спадкодавця;\~місце відкриття\~спадщини підтверджується:\~свідоцтвом органів\~загсу про\~смерть спадкодавця,\~якщо останнє\~постійне місце\~проживання його\~і місце\~смерті збігаються,\~довідкою житлово-експлуатаційної\~контори (управління\~будинками),\~правління житлово-\~будівельного кооперативу,\~виконавчого комітету\~місцевої Ради\~депутатів трудящих\~або з\~місця роботи\~померлого про\~постійне місце\~його проживання,\~постійною пропискою\~спадкодавця в\~будинковій книзі,\~а якщо\~місце проживання\~померлого невідоме\~-\~документом (довідкою\~управління будинками,\~виконавчого комітету\~місцевої Ради\~депутатів трудящих\~та ін.)\~про місце\~знаходження спадкового\~майна або\~його частини. У випадку відсутності у спадкоємців зазначених документів державний нотаріус вимагає копію рішення суду, що вступило в законну силу, про встановлення місця відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Оскільки на момент смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали разом з ним, тобто були присутні в місці відкриття спадщини, то вони фактично її прийняли та вступили в управління спадковим майном. Однак, своє право на успадковане майно після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, у встановленому порядку [PERSON] та [PERSON] не оформили. Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що заявниками доведено факт прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті їх батька, [PERSON] , який помер [INFO] , та доведено факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [ADDRESS] . Статтею 1218 цього ж Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до постанови від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду зазначив, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Докази по справі суд визнає належними, допустимими, достатніми, а також такими, що підтверджують заявлені вимоги. Таким чином, суд робить висновок про доведеність заявниками того факту, що [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, що відкрилася після смерті їхнього батька, [PERSON] , адже вступили в управління та володіння майном померлого, а місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . З урахуванням викладених заявником обставин та досліджених доказів, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заяви, встановивши, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є [ADDRESS] ; та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), що відкрилась після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved