Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

ПП «Юридична компанія «Право груп» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] три відсотки річних та інфляційні витрати у розмірі 7 497,01 грн. та три відсотки річних у розмірі 1 621,11 грн. за невиконання зобов`язання по договору № 15/Ю/2016. В обґрунтування позову посилається на те, що 22 лютого 2022 року Харківським апеляційним судом винесено постанову у цивільній справі № 638/6915/18, якою апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» задоволено частково, стягнуто з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень за договором № 15/Ю/2016 від 26 квітня 2016 року про надання юридичних послуг. Станом на 01 квітня 2024 року зобов`язання зі сплати заборгованості у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень за договором № 15/Ю/2016 від 26 квітня 2016 року про надання юридичних послуг відповідачкою не виконано. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.05.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначений у позовній заяві номер телефону. Також відповідачка повідомлялась розміщенням оголошення на сайті суду про її виклик. У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику\~\~відповідачки, однак остання в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, також відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 22 лютого 2022 року Харківським апеляційним судом винесено постанову у цивільній справі № 638/6915/18, якою апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» задоволено частково, стягнуто з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень за договором № 15/Ю/2016 від 26 квітня 2016 року про надання юридичних послуг. Судове рішення набрало законної сили 22.02.2022 року. Згідно ч. 4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги\~статті 625 ЦК України\~розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Згідно зі\~ст.625ЦК України\~стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Отже, у розумінні наведених приписів кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку суми інфляційних нарахувань та 3% річних до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведених норм, є сума основного боргу, не обтяжена іншими нарахуваннями. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі № 914/712/16. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 7\~497,01 грн, що розрахована за період з 01.04.2021 по 29.02.2024 та 3% річних у розмірі 1\~621,11 грн, що нарахована за період з 01.04.2021 року до 31.03.2024 року. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що сума 3% річних та інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1, ч.5 та ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч.2\~ст.625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, підлягають стягненню з відповідача 3 % річних в розмірі 1621,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 7\~497,01 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved