Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що проживає за адресою [ADDRESS] . Вкрай близько біля її житлової забудови побудовані та здійснюють свою діяльність Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія». Протягом всього часу, від дня відкриття підприємств: Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія», зазначеними суб`єктами господарювання грубо порушується її право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання, створюється ризик та загроза життю та здоров`я, ризик виникнення найнебезпечніших хвороб, які в подальшому можуть призвести до смерті. Разом із сусідами - іншими мешканцями [ADDRESS] та мешканцями м.Коростеня в цілому, неодноразово звертався до місцевих органів влади, контролюючих органів щодо масового порушення конституційних, екологічних прав зі сторони Відповідачів. Була створена ініціативна група під головуванням сусідки [PERSON] з приводу захисту порушених прав. Голова ініціативної групи - [PERSON] , першою звернулась до суду в 2016 році з позовом про припинення діяльності зазначених суб`єктів господарювання на санітарно-захисній зоні підприємств та стягнення моральної шкоди. Рішенням суду апеляційної інстанції, а саме постановою Житомирського апеляційного суду від 27.05.2020 року по справі №283/518/17-ц, яким рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 року залишеним без змін, визнано беззаперечне порушення екологічного права [PERSON] на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання та нанесення моральної шкоди, завданої порушенням цього права. Постановою Верховного Суду по даній справі рішення першої інстанції та апеляційної інстанції-залишено без змін. Також її сусідом є [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] було подано аналогічний позов з тими самим предметом та підставою позову. Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року по справі №279/2933/20 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постановлено стягнути з відповідачів по 50 000 грн. на користь [PERSON] .. В постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі № 279/1808/22 від 13.12.2023 року (позивач: [PERSON] , дочка [PERSON] ) обґрунтовано правову позицію по аналогічній справі його сусідки, [PERSON] , та надано правову оцінку спірним правовідносин, негативному впливу від діяльності відповідачів на житлову забудову [ADDRESS] , яка знаходиться поряд з моїм житлом. Подібним його, спірним правовідносинам та обставинам, їх правове регулювання та правову оцінку обґрунтовано в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі № 279/3026/20 від 06.12.2023 року (позивач: [PERSON] ). Судами встановлено, що доводи відповідачів щодо проведення експертних досліджень не у домоволодінні скаржника і не по справі, що переглядається, не мають правового значення, оскільки позивачка мешкає по сусідству із [PERSON] і будь-яких доказів на спростування негативного впливу на нього, його помешкання та довкілля, спричиненого діяльністю ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» відповідачами не надано. Крім того, при касаційному перегляді аналогічних справ № 279/3536/20, № 283/518/17-ц визнано доведеним факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі №233/2021/19 зазначено, що «процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності". Вона також зазнає значного негативного впливу від діяльності відповідачів, а тому вона вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права на безпечні для життя і здоров`я умови проживання, безпечне довкілля. Щодо висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року як належного доказу по даній справі. Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2021 року по справі №279/2933/20 було надано оцінку висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року, проведеної в рамках судової справи за позовом [PERSON] (Додаток №5 -Висновок експертизи). У висновку цієї експертизи зазначено, що діяльність ПрАТ " Коростенський завод МДФ" та ТОВ " Українська холдингова лісопильна компанія" призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Судові експерти у своєму висновку на питання №1 чітко надають відповідь, поставлені в ухвалі суду про призначення експертизи: «Діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. На питання №2, поставлені в ухвалі суду про призначення експертизи, експерти зазначають : будівництво ПрАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» в зоні добровільного гарантованого відселення та в межах міста не відповідає вимогам ст.ст.16, 17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ " Коростенський завод МДФ" та ТОВ " Українська холдингова лісопильна компанія" за межами санітарно-захисної зони. За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ " Українська холдингова лісопильна компанія", враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі ( працювали з потужністю 0,25 - 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі навикиди ПрАТ " Коростенський завод МДФ" та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ " Українська холдингова компанія"). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові, спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій. На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ " Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р. Вважає, що даною експертизою доводиться факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причиннонаслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ " Коростенський завод МДФ" та ТОВ " Українська холдингова лісопильна компанія", з однієї сторони, та забрудненням атмосферногоповітря й стану довкілля (як наслідок порушення ст. 50 Конституції України. Протягом всього періоду своєї роботи як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» допускали постійні порушення екологічних норм, які були виявлені в процесі планових та позапланових перевірок, в переважній більшості, що проявлялось в понаднормованих викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Зазначене підтверджується листами - відповідями органів держекоінспецій. В листах Держекоінспекції у Житомирській області зазначається «Питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації підприємства неодноразово у 2012, 2013, 2014, 2015 роках перевірялись в ході планових та позапланових перевірок. Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу. Виявлені порушення фіксувались актами перевірок, надавались приписи з метою їх усунення; у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень.» На повторну заяву-запит щодо надання інформації про виявлені порушення природоохоронного законодавства під час перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» у 2016 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області надано відповідь загального характеру. Вказано, що в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року під час планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря. За результатами здійснення перевірки товариству винесено припис, у якому викладено зміст виявлених порушень та терміни їх усунення. Листом від 06.03.2017 року Державною екологічною інспекцією у Житомирській області на це звернення було надано відповідь, що під час планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року виявлені наступні порушення: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб . Таким чином, можна стверджувати про постійний характер порушень екологічного законодавства зі сторони Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" та значний негативний вплив на довкілля, і як наслідок на життя і здоров`я дітей. Масові порушення вимог природоохоронного законодавства, грубі порушення у сфері атмосферного повітря, постійні понаднормовані викиди забруднюючих речовин від діяльності як ПрАТ «Коростенський завод МДФ», так і ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія», що не дають повноцінно жити та дихати без перебільшення, всьому м.Коростеню Житомирської області, зафіксовані у незалежному висновку Київського науково - дослідного інституту судових експертиз, листах Державної екологічної інспекції у Житомирській області за наслідками проведених позапланових перевірок на місці здійснення діяльності та їх зміст детально розписаний у рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій - по своїй сутті є протиправними діяннями, оскільки за своєю правовою природою є правопорушеннями. ПрАТ «Коростенський завод МДФ», ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки здійснює діяльність, пов`язану із хімічними речовинами. Статтями 16, 17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» прямо заборонено здійснювати у зоні гарантованого добровільного відселення будівництво нових, розширення діючих підприємств, безпосередньо не пов`язаних із забезпеченням радіоекологічного, соціального захисту населення, а також умов його життя та праці, будь-яка діяльність, що погіршує радіоекологічну ситуацію природокористування, яке не відповідає вимогам норм радіаційної безпеки. Про перепрофілювання виробництв Відповідачів на випуск екологічно чистої продукції також не може йти мови, з огляду, хоча б на те, що лише в складі ПрАТ «Коростенський завод МДФ» є відділення приймання, зберігання та виготовлення карбамідоформальдегідної та меламінокабамідоформальдегідної смол, які є хімічно небезпечними, з виготовленням готової продукції 47250, 0 тонн/рік. При цьому, виробнича потужність заводу заснована на роботі в три зміни по вісім годин з ефективним часом виробництва 22год./добу - майже цілодобово. Тільки викидів формальдегіду (найнебезпечнішої хімічної речовини), що в переважнійбільшості викликає онкозахворювання, становить згідно даних звіту ПрАТ «Коростенський завод МДФ» 17 - тонн на рік (ст. 16 висновку експерта). По звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин тільки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» здійснює викидів суспендованих твердих частинок - 334,08 тон/рік, оксидів азоту ( у перерахунку на діоксид азоту) - 359,5 тон/рік, оксидів вуглецю- 350, 602 тон/рік, кислоти оцтової -1,424226 тон/рік, формальдегіду 17,9 тон/рік, метану - 9,0 тон/рік, вуглецю діоксину - 142695, 242 тон/рік. Враховуючи, що внаслідок господарської діяльності відповідачів протягом 2012-2017 років, а також у 2019 році здійснювалось забруднення атмосферного повітря на території садиби позивача, характер порушених прав позивача, який разом із своєю сім`єю був позбавлений права на проживання у безпечному довкіллі, а також те, що такі порушення мали місце з 2012 року й тривали до 2017 року, забруднення атмосферного повітря також виявлено у 2019 році і триває до сьогодні, можна стверджувати про те, що порушення прав позивача має суттєвий та триваючий характер, позовна вимога про стягнення моральної шкоди з Відповідачів має бути задоволена (аналогічна позиція, викладена в постанові Житомирського апеляційного суду по справі №279/2933/20). Просила стягнути з ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" на користь [PERSON] по 50000 гривень, з кожного, та судові витрати. Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Представником ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає, всі доводи викладено у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач зазначає, що з 1988 року проживає у [ADDRESS] та вкрай близько біля його житлової забудови побудовані та здійснюють свою діяльність відповідачі, які протягом всього часу здійснення господарської діяльності грубо порушують право її сім`ї на безпечне довкілля. Зазначає, що неодноразово зверталась до державних компетентних органів, однак заходи досудового врегулювання не дали результату, порушення Відповідачів носять триваючий характер. Позивач зазначає ці обставини в обгрунтування позову, проте не дає доказів у підтвердження цих обставин, не виконує свого обов`язку, передбаченого статтею 81 ЦПКУкраїни згідно якого, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі позивач не підтверджує доказами, що відповідачі здійснюють свою діяльність вкрай близько біля її житлової забудови. Так само не надає до позову жодного доказу того, що вона зверталась до відповідачів про нібито порушення її прав та до державних органів та органів місцевого самоврядування. Позивач не зазначає в чому полягає спричинена, на її думку, шкода та чим це підтверджується, а посилається на судову практику у справах мешканців міста Коростеня до відповідачів про стягнення моральної шкоди, де такі вимоги були задоволені, що на їх переконання, свідчить про те, що саме наявність цих судових рішень, а не порушення права позивача стало реальною підставою звернення до суду. В обгрунтування своїх вимог в частині Відповідача 2 позивач надає лише два документи, копію висновку експертів КНДІСЕ від 12.07.2019 року №5292/18- 48/1259/18-23/15-7/19-23, складений в цивільній справі 283/518/17-ц за позовом [PERSON] та Лист Держекоінспекції від 06.07.17 року № 2/4-11-3883 адресований [PERSON] та посилається на судову практику мешканців міста Коростеня. Однак, вказані судові рішення не встановлюють преюдиційних фактів, тобто фактів об`єктивної реальності, які існують незалежно ні від чого. Суди не досліджували докази, які подані Відповідачем 2 у цій справі, зокрема це всі матеріали перевірок, які проводились відносно Відповідача 2, інформація від компетентних державних органів стосовно відсутності забруднення повітря в м.Коростені, зокрема у 2019 році, саме головне - Висновок експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України №11548/14708-14727/14728 за результатами проведення судової комплексної інженерноекологічної та інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності від 10.04.2023року, який повністю спростовує Висновок експертів КНДІСЕ ві.д 12.07.2019 року №5292/18- 48/1259/18-23/15-7/19-23. Щодо неналежності висновку інженерно-екологічної експертизи №5292/18- 48/1259/18-23/1507/19-23 від 12.07.2019 року (далі висновок експертів КНДІСЕ). Насамперед, у цій справі позивач проживає за адресою [ADDRESS] . В свою чергу, згідно наданого позивачем висновку експертів КНДІСЕ дослідження у 2019 році здійснювалися за адресою [ADDRESS] та 102. Тобто в місці проживання Позивача (вул. Кн. Ярослава Мудрого 124) дослідження в рамках здійснення експертизи за результатами якої складено висновок експертів КНДІСЕ від 12.07.2019 року №5292/18-48/1259/18-23/15-7/19-23 - не проводилися, а тому такий висновок не є належним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України. Згідно Висновку експертів інституту ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса діяльність ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» відповідає вимогам нормативних документів у галузі охорони атмосферного повітря та умовам дозволів на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря. Представником ТОВ "Коростенський завод МДФ" " подано відзив на позов в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає, всі доводи викладено у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач стверджує, що внаслідок діяльності Відповідача 1 порушується її право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, та просить суд стягнути з Відповідача 1 моральну шкоду, проте в обґрунтування позовних вимог, не надає жодного доказу, які б підтверджували доводи, якими він аргументує свій позов. Позивач посилається на судові рішення прийняті у справах з тими самими Відповідачами, що і у цій справі і також за вимогами про відшкодування моральної шкоди. Висновок експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №880/23-25 складений 15.09.2023 року. Позивач в якості доказу надає висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12.07.2019 року. Проте, даним Висновоком КНДІСЕ не підтверджується порушення права Позивача на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на безпечні і здорові умови проживання, оскільки з висновку вбачається відсутність перевищень норм ГДК на джерелах Відповідача 1, що в свою чергу свідчить про відсутність неправомірної поведінки останнього та наявності причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою, що водночас є обов`язковими підставами для притягнення до відповідальності за заподіяння моральної шкоди. Крім того, Позивач проживає за адресою [ADDRESS] . В свою чергу, згідно наданого Висновку КНДІСЕ дослідження у 2019 році здійснювалися за адресою [ADDRESS] та 102. Тобто, в місці проживання Позивача ( [ADDRESS] ) дослідження в рамках здійснення експертизи за результатами якої складено Висновок КНДІСЕ від 12.07.2019 року №5292/18-48/1259/18-23/15-7/19-23 - не проводилися, а тому такий висновок не є належним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, виходить з презумпції неправомірності діяльності Відповідача 1 і приймає обставини, що спричинили моральну шкоду, як потенційно встановлені факти. Попри відсутність будь-яких документів щодо протиправності та наслідків діяльності Відповідача 1, Позивач зазначає, що розуміння того, що поряд такі вкрай небезпечні підприємства працюють із ризиком несення смертельних хвороб викликає сильні душевні та моральні страждання і хвилювання, постійну тривогу, що завдає моральної шкоди. Позивачем не доведено наявність заподіяної йому моральної шкоди, а перевірками, проведеними територіальними органами Державної екологічної інспекції, та іншими доказами спростовуються твердження позивача про порушення Відповідачем 1 вимог екологічного законодавства. Позивачем відповіді на відзиви не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Поряд з будинком, в якому проживає позивач, здійснюють свою діяльність ТОВ "Коростенський завод МДФ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія", в процесі якої в атмосферне повітря потрапляють викиди забруднюючих речовин. Так, діяльність ТОВ "Коростенський завод МДФ", за основним видом КВЕД 16.21 - виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону. Діяльність ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", за видом КВЕД 16.10 - лісопильне та стругальне виробництво, а також за видом КВЕД 16.23 - виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів. З листа Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 6 липня 2016 року слідує, що питання дотримання вимог природоохоронного законодавства під час будівництва та експлуатації ПрАТ "Коростенський завод МДФ" у 2012, 2013, 2014, 2015 роках перевірялися в ході планових та позапланових перевірок. Під час проведення перевірок виявлялися ряд грубих порушень, таких як наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, несанкціонований скид забруднюючих речовин за територію підприємства без попередньої очистки, відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи, невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту, перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу. Виявлені порушення фіксувалися актами перевірок, надавалися приписи з метою їх усунення, у 2012 році Державною екологічною інспекцією у Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до повного усунення порушень, а також обраховано збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 196000 гривень, які у подальшому були повністю відшкодовані. Останньою перевіркою інспекції у 2015 році встановлено, що ПрАТ "Коростенський завод МДФ" усі необхідні документи екологічного характеру отримано, грубі порушення вимог природоохоронного законодавства усунуто. До позовної заяви додано лист Державної екологічної інспекції за №645/05-16 наданий на звернення [PERSON] щодо питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, зі змісту якою слідує, що в період з 26 жовтня 2016 року по 14 листопада 2016 року планової перевірки ПрАТ "Коростенський завод МДФ" виявлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано під час перевірки дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний склад викидів забруднюючих речовин, а також позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли, джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (стартова труба відводу димових газів енергоблоку) не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб. Лист Державної екологічної інспекції від 6 липня 2017 року також свідчить про те, що протягом періоду з 22 по 29 червня 2017 року проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія". За результатами даної перевірки виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, а саме: не пронумеровані джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; не надані документи у галузі охорони атмосферного повітря: паспорти газоочисних установок на джерелах викидів, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб, відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ, довідки щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря. Позивач в обґрунтування вимог подав судові рішення, якими частково задоволено аналогічні позовні вимоги його сусідів, а також копію висновку комісійно інженерно-екологічної експертизи №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 від 12 липня 2019 року. Зі змісту вказаного висновку слідує, що предметом дослідження були домогосподарства за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS] (протокол 04-03 від 15 квітня 2019 року). З висновку експертизи слідує, що діяльність ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська лісопильна компанія" (як разом так і окремо) призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами. Експертами також зазначено, що відповідно до результатів дослідження повітря населених місць (протоколи вимірювання від 15 та від 25 квітня 2019 року) виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" за межами санітарно-захисної зони. За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", враховуючи свідчення фахівців, які проводили відбір проб та вимірювання, встановлено, що стаціонарні джерела викидів, на яких відбирались проби та проводились вимірювання, не працювали в максимальному режимі (працювали з потужністю 0,25 - 4 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та 13 % від показників потужності, визначених у матеріалах інвентаризації та дозволі на викиди ТОВ "Українська холдингова компанія"). Разом з тим, навіть при такому режимі роботи стаціонарних джерел викидів у житловій забудові спостерігались перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій. Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року у точці № [NUMBER] (житлова забудова, вулиця Ярослава Мудрого, 112) концентрація пилу становить 1,0 мг/м.куб при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м.куб, що є перевищенням в 2,0 рази. На підставі викладеного, експерти дійшли висновку, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені та, ймовірно, перевищують ГДК м.р. Отже, незважаючи на те, що висновок експертизи був наданий у іншій цивільній справі, однак враховуючи, що домогосподарство позивача знаходиться в безпосередній близькості до домогосподарств території, які досліджувались, де встановлено забруднення внаслідок промислової діяльності відповідачів атмосферного повітря, тому підстави вважати, що забруднення оминуло домогосподарство позивача, відсутні. З урахуванням наведеного суд вважає доведеним факт порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря і причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ "Коростенський завод МДФ" та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", з однієї сторони, та забрудненням атмосферного повітря й стану довкілля на території домогосподарства позивача, з іншої сторони. Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року, в точці [ADDRESS] ) концентрація пилу становить 1,8 мг/м 3 при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м3, що є перевищенням в 3,6 рази. Крім того, серед речовин, що викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» є ті, для яких при сумісній присутності в атмосферному повітрі встановлено ефект сумації біологічної дії, тобто односпрямований (викликає одні й ті ж захворювання) несприятливий вплив на організм людини декількох різних забруднюючих речовин. Зокрема, мають місце група 43: сірчистий ангідрид та діоксин азоту; група 46 сірчистий ангідрит та фенол; група 47 сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол. У житловій забудові в [ADDRESS] , що неподалік місця проживання позивача, встановлено суттєве перевищення за групою речовин 47, а саме: сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол Та перевищує граничнодопустимий в 2,19 рази. Наведене дає достатні підстави вважати, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ "Коростенський завод" МДФ та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені, та, ймовірно, перевищують ГДКм.р. Шумове навантаження при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну так і денну пору доби по [ADDRESS] не відповідає нормі. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу №04-04/1 від 15.04.2019 проведення досліджень шумової характеристики в точці №1-м. Коростень житлова забудова [ADDRESS] встановлено перевищення нормативного значення звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно "Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" №173 від 19.06.1996 року, а саме еквівалентні рівні шуму на 7дБА, максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА. Статтею 50 Конституції України передбачено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Статтею 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Так, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Міжнародним договором, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Орхуська конвенція, ратифікована Законом України від 6 липня 1999 року №832-ХІV. Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства. Відповідно до положень Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства. За змістом пунктів "а", "з" статті 9 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища" кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище. За змістом наведеної норми можна дійти висновку про те, що природоохоронне законодавство встановлює дві різні підстави відповідальності, за наявності яких виникає обов`язок відшкодувати шкоду, а саме: у зв`язку з встановленням факту негативного впливу на навколишнє природне середовище, що є підставою для відшкодування шкоди особі, завданою порушенням права на безпечне довкілля, а також встановленням фактів завдання шкоди здоров`ю чи майну громадян внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище. Відповідно до статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Частиною 1 статті 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Встановлені судом обставини відповідають висновкам Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №279/1834/22, постанова від 22.04.2024 року. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням наведеного завдану позивачу моральну шкоду суд оцінює в сумі по 20000 гривень з кожного з відповідачів, що буде співмірним, розумним та справедливим. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню на підставі ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 484,48 гривень, по 242,24 гривень з кожного.

Outcome: partial