Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Заявник [PERSON] 03 квітня 2024 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати, що трудова книжка серії [NUMBER] , від 18 листопада 1981 року належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування заяви [PERSON] вказує, що звернувшись з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, він отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.03.2024 року №154450007597, оскільки до його страхового стажу не зараховано період служби в органах внутрішній справ з 18.02.1987 по 09.01.1998 згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 18.11.1981, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в даті наказу про припинення служби. Водночас зазначено, що стаж враховано згідно довідки №9/258 лк від 26.10.2023 року. В зв`язку з вищезазначеним заявник [PERSON] змушений звертатися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, проте відповідно до поданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не з`явився, проте надав на адресу суду клопотання, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник [PERSON] звернувшись з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 06.03.2024 року №154450007597, оскільки до його страхового стажу не зараховано період служби в органах внутрішній справ з 18.02.1987 по 09.01.1998 згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 18.11.1981, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: виправлення в даті наказу про припинення служби. Водночас зазначено, що стаж враховано згідно довідки №9/258 лк від 26.10.2023 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12\~постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995\~року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки на час розгляду справи в позасудовому порядку внесення змін до трудової книжки заявника є неможливим, а встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для зарахування його трудової діяльності до страхового стажу для призначення пенсії за віком, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2\~ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved