Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

08 липня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 грудня 2021 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» кредитний договір №191289. Даний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.п. 1 кредитного договору. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Так, відповідно до Реєстру боржників від 08 січня 2024 року до Договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31507,22 гривень, з яких 10738,93 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 20768,29 гривень сума заборгованості за відсотками. Крім того, 05 травня 2023 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» кредитний договір №02873-05/2023. Даний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору. 21 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» укладено договір факторингу №21062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Інвеструм Груп» за плату, а ТОВ «Інвеструм Груп» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Так, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №271220223-1 від 27 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 1756,20 гривень, з яких 1000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 756,20 гривень сума заборгованості за відсотками. З огляду на наведене позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №191289 в розмірі 31507,22 гривень, за кредитним договором №02873-05/2023 в розмірі 1756,20 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 липня 2024 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Станом на день розгляду справи від відповідача відзив на позовну заяву на адресу суду не надійшов. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення за фактичним місцем реєстрації. Причину неявки в судове засідання останній не повідомив, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подав. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до умов Договору №191289 про надання споживчого кредиту, укладеного 30 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язувалося надати відповідачу на картковий рахунок кредит в сумі 15000,00 гривень. Відповідно до п. 1.1. договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. Відповідно до п. 1.3., 1.4., 1.5. договору сума кредиту (загальний розмір) складає 16666,67 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 26 тижнів. Тип процентної ставки фіксована. Згідно з пп. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить: 10% за день (3650% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується за перший день користування кредитом (включно); 0,70% в день (255,5% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується з другого дня користування кредитом та протягом строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №191289 від 30 грудня 2021 року та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, представлені у форматі Додатку №1 до Договору про споживчий кредит №191289 від 30 грудня 2021 року. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08012024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №08012024 від 08 січня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31507,22 гривень, з яких: 10738,93 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 20768,29 гривень сума заборгованості за відсотками. Вказана сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором №191289 від 30 грудня 2021 року за період з 08 січня 2024 року по 31 травня 2024 року. Крім того, судом встановлено, що 05 травня 2023 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «Аванс Кредит» Договір про надання споживчого кредиту №02873-05/2023 відповідно до п. 1.1. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2. договору тип кредиту кредит. Мета отримання кредиту на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 29 травня 2023 року. Дата надання кредиту 05 травня 2023 року. Згідно з п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 726,35% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% (процентів) на добу. Відповідно до п. 2.3 договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (1,99% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до п. 6.1. договору цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Графік платежів за кредитом представлений у форматі Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №02873-05/2023 від 05 травня 2023 року. Крім того, 06 червня 2023 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «Аванс Кредит» Додаткову угоду №3 до Договору про надання споживчого кредиту №02873-05/2023 відповідно до п. 1. Якого сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 15 червня 2023 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 1656,70 гривень. 21 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» (стара назва ТОВ «ФК «Інвеструм») укладено договір факторингу №21062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Інвеструм Груп» за плату, а ТОВ «Інвеструм Груп» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Інвеструм Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм Груп» права грошової вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №271220223-1 від 27 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 1756,20 гривень, з яких 1000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 756,20 гривень сума заборгованості за відсотками. Вказана сума заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №02873-05/2023 від 05 травня 2023 року за період з 27 грудня 2023 року по 31 травня 2024 року. Відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконав. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язання з повернення кредитної заборгованості. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з\~ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: 1)\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги); 2)\~правонаступництва; 3)\~виконання обов`язку\~боржника поручителем\~або заставодавцем\~(майновим\~поручителем); 4)\~виконання обов`язку\~боржника третьою\~особою. Кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, проти позову не заперечив, не надав суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, що піддати сумніву нараховану суму боргу в розмірі 33263,42 гривні, враховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем доказами. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved