Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

02 липня 2024 року адвокат Яводчак О.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком), в обґрунтування якого вказав, що позивач протягом тривалого часу перебував у трудових відносин з підприємством відповідача, працював у шкідливих умовах на різних посадах. У зв`язку із шкідливими умовами праці позивач з вини відповідача отримав хронічні професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); сидеросилікоз першої стадії (s/q; 1/1; tb; em), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група В, легенева недостатність першогодругого ступеня. Висновком МСЕК від 25 червня 2024 року позивачу первинно було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. Внаслідок отриманих професійних захворювань порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією у кінцівки, порушену ходу,\~біль в\~плечових,\~ліктьових і\~колінних суглобах,\~обмеження рухів\~та хрускіт\~в них,\~заніміння кінцівок,\~зниження слуху,\~задишку при\~фізичному навантаженні,\~кашель з\~виділенням слизового\~харкотиння,\~важкість у\~грудях,\~втому. Позивач, внаслідок отриманих професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатністю, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно та негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві відповідача, у зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 325 000 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~ адвокат\~Штефан Т.М.\~скористалась правом\~надання відзиву\~в якому\~зазначила,\~що позивач протягом тривалого часу з 1990 року по 1999 року працював у підземних, шкідливих умовах у інших роботодавців, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за нанесення шкоди здоров`ю позивача іншими особами. Позивач звільнився з підприємства відповідача у 2023 році у зв`язку із виходом на пенсію, а не через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров`я і є підстави ставити під сумнів посилання позивача на те, що у 2024 році він переживав сильні страждання через погіршення стану його здоров`я, оскільки проходивши періодичні медичні огляди він не скаржився на стан свого здоров`я. Також, до акту розслідування причин виникнення професійного захворювання додано окрему думку, яку позивач до позовної заяви не додав та за змістом якої підприємство відповідача, як роботодавець не винне у виникнення професійних захворювань у позивача, оскільки умови праці у яких працював позивач не створювались АТ Кривбасзалізрудком, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземних способом у результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимі. Законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту і позивач протягом всього часу роботи своєчасно забезпечувався протипиловим респіратором, ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9 %. Відповідач, задля профілактики виникнення професійних захворювань забезпечував позивачеві спеціальний режим праці та відпочинку, постійно впроваджував технології, дотримувався основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання. Позивач з власної волі працював у шкідливих умовах праці, взамін на отримання додаткових благ і гарантій. Також, на думку представника відповідача, копія акту розслідування, який доданий до позовної заяви позивачем без окремої думки є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом. Розмір заявленої моральної шкоди у розмірі 325\~000 грн. є завищеним та таким, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Крім того, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, просить врахувати аргументи, викладені у відзиві при вирішенні спору та вирішити питання про розподіл судових витрат згідно із законодавством. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого періоду працював на підприємстві відповідача: з 23\~травня 2001\~року по\~02\~січня 2003\~року \~на посаді\~підземного прохідника\~4-го\~розряду шахти\~Октябрська з\~повним робочим\~днем в\~підземних умовах\~ВАТ Кривбасзалізрудком, з 02 січня 2003 року по 01 березня 2004 року на посаді підземного прохідника 5-го розряду шахти Октябрська дільниці ГКР № 7 з повним робочим днем в підземних умовах ВАТ Кривбасзалізрудком, з 01 березня 2004 року по 26 листопада 2004 року на посаді підземного прохідника 5-го розряду шахти Октябрська дільниці ГКР № 8 з повним робочим днем в підземних умовах ВАТ Кривбасзалізрудком, з 26 листопада 2004 року по 04 січня 2010 року на посаді підземного\~прохідника 5-го\~розряду шахти\~Октябрська дільниці\~ГКР №\~24\~з повним\~робочим днем\~в підземних\~умовах ВАТ\~ Кривбасзалізрудком,\~з 04\~січня 2010\~року \~по 06\~березня 2013\~року на\~посаді підземного\~прохідника 5-го\~розряду шахти\~Леніна дільниці\~ГКР №\~1\~з повним\~робочим днем\~в підземних\~умовах ВАТ Кривбасзалізрудком,\~з 06\~березня 2013\~року по\~06\~червня 2023\~року на\~посаді підземного\~прохідника 5-го\~розряду шахти\~Тернівська (Леніна)\~дільниці ГКР\~№ 2\~з повним\~робочим днем\~в підземних\~умовах ПАТ\~ Кривбасзалізрудком. 06 червня 2023 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КзпП, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-12). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 1031 від 19 вересня 2023 року позивачу встановлено професійнезахворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого ступеня), остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня); вегетативна поліневралгія (а.с.37). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 133 від 14 грудня 2023 року позивачу встановлено професійнезахворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого ступеня), остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня); вегетативна поліневралгія. ХОЗЛ І ст., група В, фаза н/ремісії, ЛН І-ІІ ст. (а.с.40). Медичним висновком ЛЕК спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 385 від 07 березня 2024 року позивачу встановлені професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова\~L5,\~S1\~та шийна\~С6,\~С7,\~С8\~з вираженими\~статико-динамічними\~порушеннями,\~стійким больовим\~і м`язово-тонічним\~синдромами,\~вираженим периферичним\~нейросудинним синдромом\~верхніх кінцівок,\~нейродистрофією у\~вигляді двобічного\~плечолопаткового періартрозу\~(ПФ\~другого ступеня),\~остеоартрозу у\~поєднанні з\~періартрозом ліктьових\~і колінних\~суглобів (ПФ\~другого ступеня);\~сидеросилікоз першої\~стадії (s/q;\~1/1;\~tb;\~em),\~ускладнений хронічним\~обструктивним захворюванням\~легень першої\~стадії,\~група В,\~легенева недостатність\~першогодругого ступеня (а.с.29-30). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 08 квітня 2024 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи прохідником дільниці № 2 шахтобудівельного управління ВАТ Кривбасзалізрудком, ПАТ Кривбасзалізрудком та\~АТ Кривбасзалізрудком у період з 23 травня 2001 року по 06 червня 2023 року [PERSON] в підземних умовах шахти виконував весь комплекс робіт з проходки гірничих виробок різної конфігурації. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору. що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні показники (а.с.13-15). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 08 квітня 2024 року вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: важкість праці маса вантажу, що постійно підіймається та перемішується вручну, перевищувала на 10 кг і складала 40 кг при нормі до 30 кг, періодичне перебування у робочій позі стоячи 63 % зміни при нормі до 60 %, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості напруженості трудового процесу, затверджених наказом МОЗ України № 248 від 08 квітня 2014 року; пил переважно фіброгенної дії - концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в середньому у 1,89 разів (3,65-3,89 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно наказу МОЗ України від 14 липня 2020 року № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони. Згідно довідки МСЕК від 25 червня 2024 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: 50 % - радикулопатія, 15 % - сидеросилікоз та ІІІ групу інвалідності з 10 червня 2024 року безстроково. Позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу та рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, невролога, санаторно-курортне лікування та медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.16). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого та виписними епікризами (а.с.20-28, 35-36, 38-39). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України\~Про\~охорону\~праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~порушення\~її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійні захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого порушено нормальний спосіб життя, позивач постійно потребує лікування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 22 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності в розмірі 65 % та ІІІ групу інвалідності, які визначені безстроково, що свідчить про неможливість відновлення стану здоров`я потерпілого. Суд також приймає до уваги тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, і вважає необхідним, доцільним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 300 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Крім того, відповідно до пп. А п.\~164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України\~(в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, доводи сторони відповідача щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку предметом стягнення є сума відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни до Податкового кодексу України не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмірі 3000 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial