Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у якому просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 11.06.2021 та який був зареєстрований у реєстрі за № 58590 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 23210 грн 44 коп. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.05.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. На обґрунтування позову вказує таке. 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 58590, у зв`язку із боргом за кредитним договором № 360467, укладеного 22.12.2019 між позивачкою [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», правонаступником якого за договором про відступлення права вимоги №18/02/2021 від 18.02.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги №1-15/03/2021 від 15.03.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитним договором №16/03/2021 від 16.03.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у розмірі 22 010 грн 44 коп. 30.11.2021 на підставі виконавчого напису № 58590 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус порушив вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: - виконавчий напис вчинено за відсутності нотаріально посвідченого договору; - не перевірено безспірності заборгованості. Ухвалою від 29.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідачем відзив у строк встановлений судом не подано. Треті особи у строк встановлений судом письмові пояснення не подали. Отже з огляду на те, що відповідач та треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи, відзив та письмові пояснення до суду не надходили, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 58590, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШ» (код ЄДРПОУ 44002941) заборгованість, що виникла за кредитним договором № 360467 від 22.12.2019, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором відступлення прав вимоги №18/02/2021 від 18.02.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕШ ТУ ГОУ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог №1-15/03/2021 від 15.03.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитним договором №16/03/2021 від 16.03.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у розмірі 22 010 грн 44 коп. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості за період з 22.12.2019 по 26.05.2021 включно. Загальна сума заборгованості складає 22 010 грн 44 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича від 30.11.2021 було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 58590 вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Щодо позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд керується таким. Сторона позивача вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був вчинений з порушенням вимог законодавства. Відповідно до ст. 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього Закону (у редакції, чинній на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. У 2014 році дійсно до вказаного Переліку були внесені зміни, затверджені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662, якими, зокрема, доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, в справі № 826/20084/14 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, зокрема, в частині, наведеній вище. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Оспорюваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 11.06.2021, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за Кредитним договором № 360467 від 22.12.2019. В матеріалах справи міститься надана стороною позивача копія вказаного договору, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , з якої вбачається, що договір не є нотаріально посвідченим. Сторона відповідача, жодних доказів на спростування вимог позивача суду не надала. Таким чином, вбачається, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, слід зазначити, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, досліджене судом вищої інстанції (постанова від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц; від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15; від 18.07.2018 року по справі № 486/388/16-ц; від 06.06.2019 року № 750/1627/18). Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Так, у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 вказано, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Тобто, підсумовуючи викладене, під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Разом з тим, необхідні документи, зокрема, виписка по рахунку, розрахунок заборгованості та ін., в матеріалах справи відсутні, тому суд позбавлений можливості встановити відповідність суми заборгованості тій, що зазначена в виконавчому написі. Питання наявності та/або відсутності заборгованості та конкретної її суми позивача перед відповідачем за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушенням вимог діючого законодавства та не є безспірною заборгованість, що підлягає стягненню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, позовну заяву задоволено, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved