Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей та стягнення аліментів. В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивач\~вказує,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~є матір`ю\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .В період народження дітей вони проживали в незареєстрованому шлюбі в м. Старокостянтинові. У 2016 році вони припинили спільне проживання та [PERSON] разом з дітьми поїхала в м. Маріуполь. Надалі позивачу стало відомо, що відповідачка неналежним чином здійснювала догляд за дітьми, тому на початку 2017 року він забрав сина [PERSON] , а влітку 2021 року забрав до себе доньку [PERSON] . Діти з того часу проживають спільної з позивачем. Відповідачка залишилась проживати в м. Маріуполь, де знаходиться до цього часу, має іншу сім`ю. [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не приймає участі у їх вихованні, не проявляє материнської ласки і уваги до дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не турбується про створення належних умов для їх проживання. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка,\~яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Представник органу опіки та піклування позов підтримав та просив його задоволити. Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків,\~ вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є відповідач [PERSON] . Відповідачка [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Так, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкується з дітьми, не проявляє материнської ласки і уваги до дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не турбується про створення належних умов для їх проживання. Більше того, відповідачка не цікавиться як на теперішній час живуть діти, в яких умовах, не цікавиться ними, матеріально не підтримує. З початку 2017 року син [PERSON] , а з літа 2021 року дочка [PERSON] проживають разом із відповідачем у м. Старокостянтинів, і з того часу відповідачка жодного разу не відвідала дітей, що свідчить про її байдуже ставлення до них. Згідно акту «Про обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] » від 24 квітня 2024 року, який складено комісією в складі головних спеціалістів відділу захисту прав дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Наталією Любчинською та Володимиром Білокопитним, за адресою : [ADDRESS] проживають [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] та баба [PERSON] Будинок належить [PERSON] , має чотири кімнати, кухню, без комунальних зручностей. Опалення газове. Боргів за комунальні послуги немає. Біля будинку є земельна ділянка площею 0,10 грн, яка обробляється. В господарстві утримують птицю. Для дітей обладнано окрему кімнату, діти забезпечені усім необхідним для розвитку, навчання та відпочинку, предметами гігієни, харчуванням та іграшками. Вищезазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин судом не встановлено. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю позивача та проживає спільно з ним та дітьми. Коли народились діти, її син та відповідачка проживали спільно у м. Старокостянтинів. На початку 2016 року [PERSON] разом із дітьми поїхала у м. Маріуполь до своєї матері і більше не верталася. На початку 2017 року вона зателефонувала до [PERSON] і попросила забрати сина [PERSON] , бо за її словами було важкого його утримувати, а влітку 2021 року [PERSON] приїхала на літні канікули в м. Старокостянтинів, а забрати її [PERSON] відмовилась. Свідок повідомила, що [PERSON] взагалі не знає матері, не спілкується з нею. Однак [PERSON] часом телефонує до [PERSON] , завжди в стані алкогольного сп`яніння, та не питає про здоров`я чи навчання, а вказує не спілкуватись українською мовою та пропагує якісь сепаратистські ідеї, на що [PERSON] дуже жаліється та часом не хоче з нею розмовляти. Свідок також зазначила, що [PERSON] взагалі не цікавиться дітьми та не приймає участі у матеріальному забезпеченні, вона має іншу сім`ю та народила ще дитину. Свідок [PERSON] , яка є також родичкою дітей, підтвердила в судовому засіданні про невиконання батьківських обов`язків та небажання їх виконувати [PERSON] . Зазначила, що про дітей піклуються та виховують їх батько [PERSON] та його мати [PERSON] . Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області у своєму висновку від 2 травня 2024 року №63/54-42-1163/2024 вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] ,, [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає інтересам дітей. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Поведінка відповідачки [PERSON] , яка взагалі не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться їх життям та здоров`ям, свідчить про її байдуже ставлення до дітей та про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню двох малолітніх дітей, й на думку суду змінити поведінку відповідачки у кращу сторону не можливо, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно цих дітей. \~ \~ \~ \~При цьому, суд також бере до уваги вищезазначений письмовий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей, який у судовому засіданні підтримав представник органу опіки та піклування. Відповідно до\~ст.166 СК України,\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.\~При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти в розмірі в розмірі 1/3 частини із усіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Оскільки при подачі позову позивач звільнявся від сплати судового збору, а позов задоволено у повному обсязі, тому в порядку ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави та відповідача слід стягнути по 1211,20 грн судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved