Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Представник заявниці адвокат Сумцов Є.С. у березні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] з указаною заявою, яку мотивував тим, що його довірителька 22.02.2024 звернулася до Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави (далі - заходи) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, її сина - [PERSON] , який помер [INFO] у с. Боромля Охтирського району Сумської області, внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану. Рішенням міжвідомчої комісії у формі протоколу від 29.02.2024 за № 2 було відмовлено у встановленні факту безпосередньої участі у заходах [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що містять підтвердження факту безпосередньої участі у заходах, відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 за № 685. Встановлення факту, що [PERSON] , який помер у [INFO] внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, необхідно заявниці для отримання статусу члена родини загиблого Захисника України у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та реалізації свого права на соціальний захист як члена родини загиблого Захисника України. Посилаючись на вказані обставини, представник заявниці просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Боромля Охтирського району Сумської області, внаслідок поранення, отриманого під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану. Ухвалою суду від 02.04.2024 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. 10.04.2024 представник Міністерства у справах ветеранів України Максимчук О.О. подав письмові пояснення, у яких вказав, що у разі встановлення у судовому засіданні факту, що [PERSON] помер у [INFO] у с. Боромля Охтирського району Сумської області внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах в період воєнного стану, вказаний факт може бути встановлений судом у разі, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублені чи знищені документи. При цьому, підставою для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці є факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних саме під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а не факт самої участі у таких заходах. Представник заявниці у судових засіданнях 10.04.2024 та 26.06.2024 заявлені вимоги підтримав пославшись на обставини викладені в заяві та просив задовольнити. В подальшому представник заявниці в судове засідання не з`явився та подав заяву в якій просить суд провести розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, але в письмових поясненнях зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1991 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2022 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Боромля Охтирського району Сумської області (а.с. 10). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 28.03.2022 було зареєстровано кримінальне провадження № 42022202520000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Дане кримінальне провадження було зареєстровано за фактом того, що 28.03.2022 о 09 год. 16 хв. до чергової частини Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Охтирський район, с. Боромля, 27.03.2022 біля ретрансляційної вишки за 2 км від с. Боромля у напрямку м. Тростянець, виявлено труп [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , який 12.03.2022 зник за невідомих обставин. На тілі маються тілесні ушкодження у виді (попередньо): відкрита черепно-мозкова травма, здавлювання головного мозку (а.с.14). Згідно довідки про причину смерті № 191 від 29.03.2022, [PERSON] помер у [INFO], число не відомо, причина смерті - недокрів`я внутрішніх органів, травма кількох кровоносних судин в області живота, нижньої частини спини, тазу. Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної та іншої звичайної зброї (а.с. 15). Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа [PERSON] , від 03.05.2022, смерть [PERSON] настала внаслідок сліпого вогнепального кульового поранення тазу, заочеревинного простору та органів черевної порожнини, яке супроводжувалося ушкодженнями м`яких тканин ділянку тазу, поперекового м`язу, черевної стінки, брижі тонкого кишечнику, гострою крововтратою, на що вказують дані експертизи трупа: рана ділянки крила правої клубової кістки, по задній пахвовій лінії, з ознаками вхідного вогнепального отвору: неправильно-овальна форма розміром 0,3х1,1 см, краї нерівні, надірвані, не співпадають, нахилені внутрішньо, темно-черевно-рожевого кольору; продовження рани є раневий канал, який направлений справа наліво, ззаду наперед і знизу вверх, проникає у черевну порожнину. Ушкодження по ходу раневого каналу: осколковий перелом крила правої клубової кістки з отвором розміром 1,2х1,8 см; кісткові відламки зміщені в сторону черевної порожнини, утримуються м`якими тканинам; ушкодження м`яких тканин ділянки тазу; наскрізне ушкодження правого поперекового м`язу, направлене косо розміром 3,5х1,5 см; ушкодження очеревини, овальної форми, направлене горизонтально розмірами 2,5х5 см; ушкодження брижі тонкого кишечнику у виді 2-х отворів, які розташовані майже поряд розмірами 5х4 см і 8х4 см; раневий канал сліпо закінчується раною зі сторони внутрішньої поверхні черевної стінки зліва, нижче реберної дуги, по середній ключичній розмірами 3х0,8 см, де під шкірою виявлене стороннє тіло продовгуватої форми, щільної консистенції, схоже на оболонкову кулю, жовто-коричневого кольору; гемоперитонеум: в черевній порожнині біля 2300 куб. см, рідкої крові і м`яких згортків крові. Характер трупних явищ свідчить, що смерть [PERSON] настала більш як 72 годин тому назад, на момент експертизи трупа у морзі (експертиза розпочата 29.03.2022). Враховуючи ступінь розвитку даних трупних явищ, місце знаходження трупа та низьку температуру навколишнього середовища, не виключено, що смерть потерпілого могла настати у період часу, на який вказують його рідні (а.с. 48-50). 23.09.2022 голова Охтирської районної ради Сумської області Сергій Кірічко звернувся листом до голови Сумської обласної державної адміністрації - керівника Сумської обласної військової адміністрації Дмитра Живицького з проханням порушити клопотання про нагородження державною нагородою України, орденом «За заслуги» ІІІ ступеня, за проявлену мужність і героїзм, що були виявлені за надзвичайних обставин і спрямовані на захист людини, а також самовіддані дії та активну позицію у боротьбі з окупантами, щодо кількох осіб, зокрема і [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з нагородного листа, [PERSON] був представлений до нагородження державною нагородою України, орденом «За заслуги» ІІІ ступеня. В характеристиці із зазначенням особливих заслуг вказано, що [PERSON] проявив мужність і героїзм, що були виявлені за надзвичайних обставин, спрямовані на захист людини, а також за самовіддані дії та активну громадську позицію у боротьбі з окупантами. Протягом березня 2022 року, коли село Боромля знаходилося в окупації, [PERSON] за власною ініціативою проводив диверсійно-розвідувальну роботу на території громади. Самотужки знищив коктейлями Молотова вісім одиниць ворожої техніки. Вдень [PERSON] виготовляв коктейлі Молотова, а вночі клав кілька пляшок у рюкзак і біг для розвідки ворожої техніки. При черговому поході у розвідку був поранений військовими РФ, взятий у полон та закатований до смерті у [INFO] (а.с. 12). Указом Президента України від 21.11.2022 за № 795/2022 [PERSON] було нагороджено (посмертно) орденом «За мужність» ІІІ ступеня за громадянську мужність і самовідданість, виявлені під час захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України в умовах воєнного стану, вірність Українському народові (а.с. 13). Листом від 19.10.2023 за № 40/51/10/2/3-1219 командир Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України висловив вдячність родині [PERSON] за надану допомогу у виді трофейного озброєння та боєприпасів військовій частині, у стримуванні ворога на суверенній території України та відбиття збройної агресії Російської Федерації на території села Боромля Охтирського району Сумської області (а.с. 16). Згідно протоколу від 29.02.2024 за №2 рішенням міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» [PERSON] було відмовлено у встановленні факту безпосередньої участі у заходах [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що містять підтвердження факту безпосередньої участі у заходах, відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2023 за № 685 (а.с. 8). На підтвердження безпосередньої участі [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України представником заявниці також було надано роздруківку статті з веб-сайту «Суспільне Новини» від 26.02.2023 під назвою «Як будемо усі ховатися, хто буде захищати?»: історія загиблого партизана і спортсмена з Сумщини [PERSON] , у якій відображено зібрану журналістами інформацію про участь [PERSON] у заходах по забезпеченню оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період лютого - березня 2022 року. Зокрема в публікації зазначено, що [PERSON] з перших днів повномасштабного вторгнення долучився до добровольців самооборони с. Боромля. Розвідував ситуацію навколо сусідніх сіл та передавав відомості про російську техніку. З покинутої техніки забирав усе, переносив та ховав. Колотив коктейлі «Молотова» та спалював російську техніку. 12 березня [PERSON] не вийшов на зв`язок. Напередодні він мав забрати зі схованки за селом кілька автоматів для місцевої тероборони. Працювали тоді разом із напарником. Пробиралися полями та лісосмугами, однак натрапили на ворожий блокпост. Зі слів напарника, [PERSON] перебіг на іншу сторону, і в той момент його побачили росіяни. «Каже, чую постріли, крики і все - тиша. Він набирав до [PERSON] , підіймав руський і почав сміятися, казать шось. Той прибіг назад і сказав вже, що він вбитий». Тіло [PERSON] знайшли його друзі недалеко від місцевої телевежі. Розтин показав, що [PERSON] загинув від кулі, яка застрягла у ребрі хлопця та пошкодила внутрішні органи (а.с. 20-25). Також за клопотанням представника заявниці у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які кожен окремо надали покази про відомі їм обставини щодо участі [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Зокрема свідок [PERSON] пояснив, що познайомився з [PERSON] , коли останній підпалював танк з [PERSON] , а він з іншим чоловіком [PERSON] підпалювали БРДМ . Потім вони пішли до [PERSON] додому та поспілкувалися. Вони разом виконували різні завдання, співпрацювали з військовими, повідомляли про техніку, яка заходила на територію Боромлянської громади, здійснювали розвідувально-диверсійну роботу, закладали гранати на дорогах, щоб знищувати російську техніку, також палили російську техніку коктейлями «Молотова». Російські військові шукали людей, які партизанили. В один із днів, коли був «Зелений коридор», [PERSON] з [PERSON] пішли по автомати, які заховали розвідники. [PERSON] розповідав, що [PERSON] сказав, що сьогодні буде зелений коридор і стріляти ніхто не буде. [PERSON] вийшов на дорогу, а [PERSON] залишився у посадці, потім почув автоматну чергу. Після цього [PERSON] зателефонував [PERSON] , але слухавку взяв російський військовий. [PERSON] знайшли біля телевишки поблизу с. Боромля. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] , оскільки є його сусідкою. Коли розпочалося повномасштабне вторгнення РФ, то [PERSON] з перших днів пішов захищати село. Він бігав, розвідував де знаходилась техніка. Коли з`явились російські танки, то він бігав підривав їх коктейлями «Молотова». Вона бачила як [PERSON] готував коктейлі «Молотова». Додому він приносив зброю, боєприпаси. Займався диверсійною діяльністю. Це було у лютому-[INFO]. Починаючи з 11 березня вона не бачила його вдома. Він з кимось працював разом, але з ким, вона не знає. Вона йому говорила, що його можуть вбити, але він сказав, що йому все одно, головне захист України. На той час у с. Боромля були бойові дії, постійно стріляли та були вибухи. Свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] , як односельчанина, а потім він став проживати по одній вулиці з нею. З самого початку повномасштабного вторгнення РФ, з 24.02.2022, [PERSON] розпочав партизанську діяльність, згуртував місцевих чоловіків робити коктейлі «Молотова», займався розвідувальною діяльністю, бігав на околиці села та збирав інформацію щодо кількості та руху російської техніки, передавав інформацію ЗСУ, знищував російську техніку, забирав з ворожої техніки боєприпаси. З ким він співпрацював вона не знає. На території громади велися бойові дії. Вже після деокупації стало відомо про те, що [PERSON] загинув. Востаннє вона бачила [PERSON] 8 березня 2022 року. Тоді він сказав що йде на завдання та повернеться, коли буде перемога. 09.03.2022 вони виїхали з села, а 10.03.2022 вона спілкувалась із кимось та їй повідомили, що [PERSON] не виходить на зв`язок. Вже після деокупації села стало відомо про те, що [PERSON] загинув орієнтовно 10.03.2022 і говорили, що на тілі були сліди катувань. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Надані представником заявниці письмові заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з викладеними у них поясненнями суд не приймає як допустимі докази, оскільки такі заяви є фактично показаннями свідків, однак цивільним процесуальним законодавством України визначено виключний порядок отримання показань свідків під час допиту в залі судового засідання. Відтак суд при ухваленні рішення враховує показання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надані під час допиту в залі судового засідання. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» визначено, що у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України. Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Частиною другою статті статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 23 вересня 2015 року (далі - Порядок № 740). Згідно з абзацом 7 пункту 2 Порядку № 740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається сім`ям осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Пунктом 3 Порядку № 740 визначено, що до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Порядку № 740 підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є: свідоцтво про смерть (копія); довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів. Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 07 липня 2023 року затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Порядок № 685), який визначає процедуру встановлення такого факту. Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 685 дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону). До членів сімей загиблих (тих, що пропали безвісти), померлих осіб, зазначених в абзаці першому цього підпункту, належать утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Відповідно до пункту 3 Порядку № 685 рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - безпосередня участь у заходах), деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів. Згідно з пунктом 5 Порядку № 685 для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах. До заяви додаються такі документи: копія паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), а у разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою - копії документа, що посвідчує особу тієї особи, від імені якої подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику чи уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства; копія свідоцтва про смерть особи; копія свідоцтва про народження особи - для батьків загиблого (померлого); копія свідоцтва про шлюб - для дружини (чоловіка); копія свідоцтва про народження дитини - для дитини; висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, або копії первинної медичної облікової документації, форми яких затверджені МОЗ; довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану; свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, - у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту. До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально або командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) та печаткою військової частини (органу, підрозділу), в якій (якому) особи проходять військову службу, які брали безпосередню участь заходах, за період, за який вони свідчать; інші документи, які містять докази та підтверджують факт безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану; рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, - у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим - десятим цього пункту. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити факт, що її син загинув під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки відсутні документи визначені Порядком № 685, що підтверджують відповідні обставини. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпція щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. В ході судового розгляду, враховуючи письмові докази та показання свідків, поза розумним сумнівом знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Боромля Охтирського району Сумської області, внаслідок поранення, отриманого під час безпосередньої участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період воєнного стану. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації нею свого права на соціальний захист як члена сім`ї загиблого Захисника України у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved