Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

22.04.2024 року позивач в особі представника звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначено. 22.10.2020 року між сторонами укладено кредитний договір №2001715426101, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 49995,14 грн. 27.08.2021 року між сторонами укладено кредитний договір №1001958320501, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 69400 грн. АТ «ПУМБ» вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. В\~порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року у нього виникла заборгованість: -за кредитним договором №2001715426101 від 22.10.2020 року в розмірі 86305,28 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 49994,51 грн. та заборгованості по процентам 36310,77 грн.; - за кредитним договором №1001958320501 від 27.08.2021 року в розмірі 95173,64 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 59748,49 грн., заборгованості по процентам 10,81 грн. та заборгованості за комісією 35414,34 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не сплачує заборгованість за договором, а тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказані суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. 26.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК\~України) відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, раніше в тексті позовної заяви просив розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку належним чином відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 4, 5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.10.2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір №2001715426101 (заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 49995,14 грн. 27.08.2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №1001958320501 (заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 69400 грн. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.\~1055\~ЦК\~України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. А тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі, усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів в розмірі передбаченому кредитними договорами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 01.02.2024 року у нього виникла заборгованість: -за кредитним договором №2001715426101 від 22.10.2020 року в розмірі 86305,28 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 49994,51 грн. та заборгованості по процентам 36310,77 грн.; - за кредитним договором №1001958320501 від 27.08.2021 року в розмірі 95173,64 грн., яка складається: з заборгованості за тілом кредиту 59748,49 грн., заборгованості по процентам 10,81 грн. та заборгованості за комісією 35414,34 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договорами належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Стаття 188 ЦПК України передбачає, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК\~України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, судовий збір у сумі 2422,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved