Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким вказала, що [INFO] померла [PERSON] , залишивши на випадок смерті заповіт, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла їй, [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3079 га, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,396 га, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,79 га. Позивач вказала, що їй не було відомо про наявність заповіту, так як ніхто її про це не повідомив. 30 травня 2024 року приватний нотаріус Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук Б.Б. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 51/02-14 у зв`язку із пропуском позивачем шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендував звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож просили суд визначити для неї додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивачки адвокат Лесик С.І. надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника, заявлені вимоги підтримав та просив позов задоволити. Представник відповідача Володимирської міської ради Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, міський голова [PERSON] надіслав письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги міська рада визнає у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 14 червня 2024 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 червня 2023 року Володимирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно вимог\~ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Із заповіту, посвідченого 04.11.2014 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І., вбачається, що [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] . У матеріалах справи містяться витяги Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з яких вбачається, що [PERSON] належать земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3079 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,396 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,79 га. Отже, позивач має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~положеньст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , розпочався в день відкриття спадщини [INFO] та закінчився відповідно 14 грудня 2023 року. У визначений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , мотивуючи це тим, що їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. Лише у травні 2024 року вона випадково дізналася від односельчанина про наявність заповіту. Саме з цієї причини вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого чоловіка, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, [PERSON] не могла у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки їй не було відомо, що покійна [PERSON] залишила на її ім`я заповіт, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними. З огляду на те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, остання не може захистити своє право, а відповідач проти позову не заперечує, тож суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved