Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

В травні 2024 року позивачка звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28.05.2022 вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, через що позбавлена можливості працювати для свого забезпечення та утримання дитини, її єдиним джерелом доходу є соціальні виплати в сумі 860 грн. Відповідач ухиляється від свого обов`язку по утриманню дружини, яка перебуває у декретній відпустці. Їй невідомо розмір доходу відповідача, оскільки він відмовляється це повідомляти, проте він є особою молодого віку, фізично здоровий, а тому має змогу утримувати і свою дитину і свою дружину, яка не працює. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом, у якому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В судове\~\~засідання \~позивачка\~\~не з`явилася,\~хоча\~\~про \~дату,\~час\~та\~\~місце \~судового засідання\~була\~повідомлена\~належним\~чином.\~До\~позовної заяви\~додано її\~клопотання,\~згідно\~якого вона\~просить\~розглянути\~справу\~без\~її\~участі,\~позовні\~вимоги\~підтримує,\~проти\~ухвалення\~заочного рішення\~не\~заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення судового засідання не звертався, у встановлений строк відзиву на позов не подав. За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивачка не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~211, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~суд розглянув справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області 24.10.2023 (а.с. 5) . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.11.202, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28.05.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 1360 (а.с. 6). З довідки\~№ 145 \~від 24.04.2024,\~виданої старостою\~Селищенського старостинського округу Літинської селищної ради, \~судом встановлено,\~ що позивачка\~ [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , яка знадодиться на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до довідки від 02.05.2024 № 195, виданої Управлінням соціального захисту Тульчинської районної державної адміністрації, [PERSON] отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини з жовтня 2023 року по березень 2024 року в розмірі 860 грн., всього - 4300 грн. (а.с. 8). За змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до положень ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Сімейним кодексом України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). З огляду на викладене, беручи до уваги, що згідно матеріалів справи сторони перебувають у шлюбі, з позивачкою проживає її спільна з відповідачем дитина, [INFO] , враховуючи, що відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивачки не надає, є фізично здоровим, працездатним, враховуючи, що доказів неможливості сплачувати аліменти відповідачем суду не представлено, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утриманн в розмірі 1/4 частини його заробітку позивачкою не надано. Тобто, нею не доведено, що відповідач, який також має обовязок утримувати їх спільну з позивачкою дитину, спроможний сплачувати аліменти на її утримання в такому розмірі. В зв`язку\~з чим,\~виходячи із\~принципів розумності,\~виваженості,\~справедливості,\~з урахуванням\~потреб дружини,\~можливостей відповідача, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1, 6\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 30.05.2024, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягнення 1211,20 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial