Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мамаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Покійна [PERSON] за час свого життя склала заповіт в якому зробила таке розпорядження: «Все моє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі земельні ділянки, гроші, заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Вказує, що 09.06.2022 року вказаний заповіт був частково змінений новим заповітом, зробленим [PERSON] та посвідчений Драчинецьким старостинським округом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за реєстровим №3-43. Посилається на те, що йому про новий заповіт, яким покійна заповіла [PERSON] земельну частку (пай) було відомо та він не претендує на дану частку (пай). Також зазначає, що 28.05.2024 року державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 72494226, номер у нотаріуса 228/2024 та видано йому, [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в с.Драчинці та належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧВ №0079027, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2022 року (а.с.32). Згідно Довідки №231 від 15.05.2024 року Мамаївської сільської ради вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належав покійній [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.33). Відповідно до витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі №77109635 від 28.05.2024 року та №77110183 від 28.05.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 72494226 номер у нотаріуса 228/2024 та видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.9,10). Згідно Свідоцтва про права на спадщину за заповітом від 28.05.2024 року [PERSON] є власником земельної частки (пай) розміром 0,89 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в с.Драчинці та належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧВ №0079027 (а.с.11). Відповідно до копії заповіту від 06.12.2013 року, посвідченого секретарем виконкому Драчинецької сільської ради Казимір М.М., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «Все моє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі земельні ділянки, гроші, заповідаю [PERSON] , [INFO] » (а.с.13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №216/02-31 від 28.05.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що ним не подано правовстановлюючий документ на вказаний будинок (а.с.12). Згідно Звіту про оцінку майна [PERSON] вартість житлового будинку 1970 року побудови, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 14.05.2024 року складає 110379 гривень (а.с.20-30). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (стаття 1236 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкодавцем [PERSON] на випадок смерті складено заповіт, за яким спадкоємцем є позивач, який в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, після смерті [PERSON] .. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved