Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 26 лютого 2011 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~06. В обґрунтування позову зазначав, що 26 лютого 2011 року він та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . На ґрунті принципової відмінності поглядів на спільне життя між сторонами систематично виникати сварки. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та поваги втрачені, що унеможливлює їхнє спільне проживання. Усі зусилля зберегти сім`ю виявилися марними. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися з квітня 2023 року, з цього часу спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Надання судом строку для примирення подружжя є недоцільним. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя на даний час між сторонами відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник позивача адвокат Хоменко І.М. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за їхньої відсутності, проти розірвання шлюбу сторін відповідач не заперечує, просить суд задовольнити позов, проте вона не погоджується із зазначенням у позовній заяві з приводу тієї обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинилися з квітня 2023 року, оскільки вважає, що шлюбні відносини між ними тривали до липня 2023 року, а лише потім вони фактично були припинені. Просили суд врахувати дану обставину при ухвалення судом рішення у справі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~06. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз чоловіка та жінки, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №\~569/458/18 виклав правовий висновок та зазначив, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, хоча проживають у квартирі за однією адресою, примиритися не бажають. Позивач [PERSON] позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинилися з квітня 2023 року. Відповідач [PERSON] проти розірвання укладеного з позивачем шлюбу не заперечує, позов визнала, проте вона вважає, що до липня 2023 року сторони підтримували шлюбні відносини та лише потім фактично припинилися. Подальше збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved