Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрували 25 липня 2020 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 92 від 25.07.2020. Дітей від шлюбу не народилося. Одруження виявилось невдалим. Через несумісність характерів між позивачкою та відповідачем постійно виникали непорозуміння. На протязі останнього року стосунки між ними зовсім погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини. Вже більше року позивачка не проживає з відповідачем, шлюб існує лише формально, а тому за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач відмовився подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, в порядку ст. 106 СК України, а тому змушена була звернутися в суд. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 10.07.2024 прийнято до свого провадження справу та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Позивачка, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування на сайті Рахівського районного суду Закарпатської області оголошення про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило. На підставі ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно\~частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2020 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 92 від 25.07.2020. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. Відповідно до\~ст.112 СК України,\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із\~статті 56 СК України\~вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивачка, [PERSON] ,на задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] , відзиву на позов чи клопотання про надання строку на примирення не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] , не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що такий фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. \~ \~ \~ \~Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved