Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Короткий зміст позову. В квітні\~2024\~року [PERSON] \~ звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в якому просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 13527 грн. 00 коп. та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 10000 грн. Позов мотивував тим, що відповідачка вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 грудня 2023 року у кримінальній справі № 511/3533/23 була визнана винною та притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України за те, що 14 липня 2023 року викрала та привласнила його" платіжну пластикову картку за № [NUMBER] , видану йому АТ КБ "ПРИВАТБАНК", після чого продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викраденню належних йому грошових коштів з цієї картки 14 липня 2023 року таємно виконала чотири операції через банкомат Роздільнянського відділення АТ КБ «Приват Банк», розташованого за адресою вул. Ярослава Мудрого, 1, м. Роздільна Одеської області, зняла та привласнила грошові кошти із вказаної картки на загальну суму 13527, 00 гривень. \~ \~ \~ \~ Оскільки частиною 6 статті 82 ППК України передбачено, шо вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, відповідачка зобов`язана відшкодувати завдану йому вищевказаним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 13527 грн. Крім цього, в позові зазначив, що вищевказаним кримінальним правопорушенням йому було також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язкуз протиправною поведінкою відповідачки щодо нього, яку він оцінив у 10000 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позиції сторін . Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити , а справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти заочного рішення у справі. (а.с.24) Відповідачка - [PERSON] в судове засідання на виклик суду не заявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, отримала судову повістку по місцю реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням, про поважні причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. (а.с.19) Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення у справі , що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих сторонами доказів, встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Згідно вироку Роздільнянського районного суду Одеської області у кримінальній справі № 511/3533/23 від 14 грудня 2023 року відносно [PERSON] , вона була визнана винуватою та притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та їй було призначено покарання у виді позбавлення волі на строком 5 (п`ять) років і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленим іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік. [PERSON] засуджена за те, що 14 липня 2023 року вона, перебуваючи у приміщенні домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] , викрала та привласнила видану [PERSON] АТ КБ "ПРИВАТБАНК" платіжну пластикову картку за номером [NUMBER] , яка перебувала у первинному банківському пакуванні із зазначенням ПІН-коду на листі-вкладиші. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належних [PERSON] грошових коштів з виданої йому АТ КБ "ПРИВАТБАНК" платіжної пластикової карти за номером [NUMBER] , діючи в умовах воєнного стану, маючи при собі дану банківську картку та знаючи ПІН-код до неї, вона 14 липня 2023 року 2023 в період часу з 12 год 40 хв по 12 год 43 хв. таємно виконала чотири операції через банкомат Роздільнянського відділення АТ КБ «Приват Банк», розташованого за адресою вул. Ярослава Мудрого, 1, м. Роздільна Одеської області, зняла та привласнила грошові кошти із вказаної картки на загальну суму 13527, 00 гривень.(а.с.8) Відповідачка згідно змісту вироку не повернула викрадені кошти. Під час розгляду вищевказаного кримінального провадження [PERSON] не було заявлено цивільного позову до [PERSON] . Даний вирок суду набрав законної сили 16.01.2024 року. Нормативно правове обґрунтування. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ч.1.2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, шо вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова \~ \~ \~ \~шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23\~ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка и завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Мотиви та висновки суду . Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що 14.07.2023 року відповідачка [PERSON] незаконно заволоділа грошовими коштами позивача [PERSON] в сумі 13527 грн, які зберігалися на належній йому платіжній картці АТ КБ «Приватбанк», попередньо викравши картку у власника, вчинивши кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Дані обставини підтверджені вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 грудня 2023 року , з якого також вбачається , що обвинувачена [PERSON] під час слухання справи повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, не оспорювала обставини , викладені в пред`явленомуїй обвинуваченні. У цій справі спір стосується деліктних правовідносин, відшкодування шкоди, завданої злочином, де необхідно було встановити вину, яка є однією з обов`язкових підстав цивільно-правової відповідальності особи. В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суд у під час розгляду даної справи є обов`язкомдля суду, так як по цій справі розглядаються вимоги позивача щодо цивільно-правових наслідків дій [PERSON] , відтак її вина у незаконному заволодінні коштами [PERSON] в сумі 13527 грн доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає. На даний час в добровільному порядку відповідачем шкоду позивачеві не відшкодовано. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню і з відповідачки належить стягнути на користь позивача [PERSON] кошти в розмірі 13527 грн . Також суд вважає, що частковому задоволенню підлягають вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди, заподіяної злочином. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20, гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61/1132св22). Тому суд, виконуючи вимоги законодавства, врахувавши характер правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні, тобто в особливо вразливий для людини період життя, враховуючи вік потерпілого [PERSON] , суд вважає, що неправомірними діями відповідачки йому було заподіяно моральних страждань та відповідно моральну шкоду і при визначенні їх розміру, дотримуючись вимог розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути кошти в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 7000 грн. Судовий збір по даній справі складає грн 1211,20 грн, які належить стягнути з відповідачки на користь держави, так як позивач при зверненні до суду від слати судового збору звільнений. На підставі \~ст.\~4, 258-259,\~265,281-283, 289\~ЦПК України,\~суд

Outcome: partial