Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

28.05.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 43121,93 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Пенсія йому призначена та виплачується відповідно до вимог Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року. Так, рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2021 року у справі № 640/11541/21 було частково задоволено позов позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не проведення перерахунку пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2021 року № 22/6-1243у про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2021 року № 22/6-1243у про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії з встановленням основного розміру пенсії від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії - 10 797,33 грн. На виконання вищезгаданого рішення суду від ГУ ПФУ в м. Києві проведено розрахунок доплати позивачу. Сума доплати за період з 01.12.2019 року по лютий 2022 року включно склала 72283,80 грн., яка станом на день подання позову повністю не виплачена. Крім того, ГУ ПФУ в м. Києві під час проведення перерахунку пенсії за рішенням суду від 12.08.2021 року у справі № 640/11541/21, протиправно не провів з 01.07.2021 року щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб. 13.06.2023 року рішенням Київського окружного адміністративного суду позов [PERSON] задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату до призначеної [PERSON] пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум. Попри те, відповідачем на день подачі позову позивачем, не перерахував ніяких грошових коштів на банківські рахунки [PERSON] , а тому, з огляду на зазначене, вважає, що, в зв`язку з невиконанням рішення суду, було порушено його права та охоронювані законом інтереси, він вимушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення штрафних санкцій у виді інфляційних втрат внаслідок заборгованості, яка склалася з невиплати пенсії у належному розмірі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2024р. по справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для надання заяв по суті справи. 05.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив в якому просить відмовити позивачу в повному обсязі, справу розглядати без їхньої участі. 29.07.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 6 Конституції України визначає, що Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Як убачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2021 у справі № 640/11541/21, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не проведення перерахунку пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2021 року № 22/6-1243у про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 16 березня 2021 року № 22/6- 1243у про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії з встановленням основного розміру пенсії від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії - 10 797,33 грн. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 23.05.2024 року Позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, щодо виконання в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2021 у справі № 640/11541/21. Згідно з відповіддю Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2024 року з 01.03.2022 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2021 у справі № 640/11541/21 Головним управлінням ПФУ в м. Києві з 01 грудня 2019 року проведено перерахунок пенсії в межах резолютивної частини та здійснено нарахування коштів за період з 01.12.2019 по лютий 2022 включно, в загальній сумі 72283,80 грн. З 01.12.2019 встановлено для щомісячної виплати визначений судом розмір пенсії в сумі 6478,40 грн. Нарахована пенсія у розмірі 6478,40 грн. почалася виплачуватися у повному обсязі лише з березня 2022 року. З грудня місяця 2019 року по червень місяць 2021 року позивачу повинна виплачуватися пенсія в розмірі 6478,40 грн. щомісячно, а фактично виплачувалася пенсія в розмірі 3310,04 грн. щомісячно, сума заборгованості становила 3168,36 грн. щомісячно. Загальна суму заборгованості за вказаний період становить 60 198,84 грн. З липня місяця 2021 року по лютий місяць 2022 року позивачу повинна виплачувалася пенсія в розмірі 6478,40 грн., а фактично виплачувалася пенсія в розмірі 4967.78 грн. щомісячно, за рахунок доплати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року, сума заборгованості становили 1510,62 грн. щомісячно. Загальна суму заборгованості за вказаний період становить 12 084,96 грн. Таким чином, загальна заборгованість нарахована на підставі рішення суду за період з грудня 2019 року по лютий 2022 року включно, становить 72 283,80 грн., що підтверджується відповіддю ГУ ПФУ України в м. Києві від 23.05.2024 року. Крім того, Відповідач під час проведення перерахунку пенсії Позивача за рішенням суду від 12.08.2021 року у справі № 640/11541/21, протиправно не провів з 01.07.2021 року щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, про що Позивач дізнався з листа Відповідача. Позивач звернувся до Київського Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення з 01.07.2021 року виплати щомісячної доплати у розмірі 2000.00 грн. передбачені Постановою КМУ № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язання Відповідача вчинити певні дії. 13.06.2023 року Київським Окружним адміністративним судом міста Києва винесено рішення у справі № 640/21357/22 в якому зазначив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в установленні та виплаті з 01.07.2021 року щомісячної доплати до призначеної [PERSON] пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату до призначеної [PERSON] пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум. Таким чином, загальна заборгованість нарахована на підставі рішення суду від13.06.2023 року у справі № 640/21357/22 за період з 01 липня 2021 року по липень 2023 року включно, становить 50000,00 грн., що підтверджується розрахунком ГУ ГІФУ України в м. Києві. Доказів щодо зворотного відповідачем не надано та в матеріалах справи не міститься та твердження позивача не спростовано. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дана норма матеріального права визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. В розумінні даної норми закон,у нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Наведене вище узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (14-16цс18). Зобов`язання, що виникли у відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі судового рішення є грошовими та виражені в національній валюті. Матеріалів справи, як вже зазначалось, не містять доказів виконання зобов`язань належним чином. Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, що вказано у постанові Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За встановлених обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати сплати інфляційних втрат за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання. Таким чином, за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 року у справі № 640/115414/21, сума заборгованості становить 72 283,80 грн. Розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з грудня 2019 року по лютий 2022 року, становить 34 170,61 грн. За рішенням Київського Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2023 року у справі № 640/21357/22, сума заборгованості становить 50 000,00 грн. Розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) за період з липня 2021 року по липень 2023 року становить 8 951,32 грн. Таким чином, загальний розмір компенсації втрати частини доходів (інфляційні втрати) становить 43 121,93 грн. Під час звернення з даним позовом до суду позивач судовий збір не сплачував, оскільки є звільненим від сплати судового збору. Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає. Враховуючи наведене та

Outcome: approved