Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі\~ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа Товариство зобмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі по тексту ТОВ «МІЛОАН», третя особа), в якому просить: 1) стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 101493238 від 19.07.2021 у розмірі 31 955,00 грн.; 2) стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2\~147,20 грн.; 3) стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19.07.2021 [PERSON] з власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» https://miloan.ua, подала заявку на отримання кредиту № 101493238. Кредитний договір було укладено в електронній формі із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 101493238 від 19.07.2021. Таким чином, відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101493238 від 19.07.2021 з ТОВ «МІЛОАН», та останнім на підставі платіжного доручення були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок відповідачки в сумі 7 000,00 грн. Вказаний кредитний договір укладено строком на 15 днів. Проте, відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що на думку позивача, є грубим порушенням виконання договірних відносин, встановлених ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України. 13.10.2021 згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 101493238 від 19.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 31 955,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 23 625,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1 330,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 101493238 від 19.07.2021. Порушення відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ від 01 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання /а.с. 39-40/ Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №405 від 12.03.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №495/14284/23 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2024 /суддя Братків І.І./ справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - Чернуха Т.М., діюча на підставі довіреності від 04 січня 2024 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, через систему «Електронний суд» надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с. 53-55/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, з відміткою АТ «Укрпошта» - «вручено особисто 18.06.2024» та рекомендоване повідомлення від 10.07.2024, яке повернулось на адресу суду з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи ТОВ «МІЛОАН» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відомості про\~розгляд справ\~(залишення\~позову без\~руху,\~повернення позовної\~заяви,\~дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19 липня 2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» (https://miloan.ua), [PERSON] \~подав заявку на отримання кредиту №101493238 /а.с. 18/. 19 липня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №101493238. Згідно з розділом 1 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7 000,00 грн., строком на 15 днів, термін (дата) повернення кредиту\~03 серпня 2021 року; комісія за надання кредиту\~1 330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом\~2 625,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.п.п. 2.2.2. Договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюються з дати наступної за днем кредиту по дату завершення строку (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування /а.с. 19-23/. На підставі платіжного доручення 30075648 від 19.07.2021 [PERSON] \~\~були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 7 000,00 грн. /а.с. 15/. За ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 13 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги №10Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до Боржників, у тому числі відносного [PERSON] за кредитним договором № 101493238 від 19 липня 2021 року. Встановлено, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є юридичною особою та діє на підставі Статуту. Відповідно до розрахунку заборгованості через невиконання зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 31 955,00 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7 000,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 23 625,00 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1 330,00 грн. /а.с. 17/. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Тобто, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101493238 від 19 липня 2021 року в розмірі 31 955,00 грн. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, третьою статті 549ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідача не виконав свого обов`язку та повернув надані йому кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Таким чином,у зв`язку з порушеннямумов кредитногодоговору відповідачем,з останньогона користьпозивача підлягаєстягненнюзаборгованість за кредитним договором № 101493238 від 19 липня 2021 року в розмірі 31 955,00 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу АБ «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» є договір про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, додаткова угода №002838610036 від 11 грудня 2023 року, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги /а.с. 16, 29-34/. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2\~147,20 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved