Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що між сторонами 28 квітня 2012 року укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис за №2. Від відносин у шлюбі подружжя мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення із позовом про розірвання шлюбу послугували ті обставини, що спільне життя між ними не склалося, сімейні стосунки погіршилися, вони перестали розуміти один одного. З січня 2024 року вони з відповідачкою остаточно припинили шлюбні стосунки. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, 09 січня 2024 року пішла з дому, покинувши дітей, і більше не повернулась. Сім`я фактично розпалася, у них немає спільного бюджету та спільних інтересів. Відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. На теперішній час вони втратили почуття один до одного. Позивач вважає, що поновити стосунки з відповідачкою неможливо, і єдини розумним виходом є розірвання шлюбу. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Спору щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу у них немає. Діти залишаються проживати з ним. Ухвалою суду від 15.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача [PERSON] подано заяву у якій він просить суд розглянути справу за своєї відсутності, на задоволенні позову про розірвання шлюбу наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Повістка про виклик згідно трекінгу 0600283035171 знаходиться в точці видачі за зареєстрованою адресою її місця проживання. Натомість 08 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позов від гр-ки [PERSON] у якому вона заперечувала проти розірвання шлюбу з мотивів збереження шлюбу та відновлення сім`ї та просила надати строк для примирення терміном три місяці. Ухвалою суду від 15 травня 2024 року провадження у справі було зупинено та надано сторонам строк для примирення терміном три місяці. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року провадження по справі поновлено. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Матеріалами справи доведено, що 28 квітня 2012 року між сторонами укладено шлюб, відповідний актовий запис №2, місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 28.04.2012 року серія [NUMBER] виданого Виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Також сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09 жовтня 2012 року виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 08 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що сім`я фактично розпалася, у них немає спільного бюджету та спільних інтересів, відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, на теперішній час вони втратили почуття один до одного. Позивач вважає, що поновити стосунки з відповідачкою неможливо, і єдиним розумним виходом є розірвання шлюбу. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Тобто, фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім`ю. Так, наданий сторонам строк для примирення тривалістю три місяця не дав результату зберегти сім`ю, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не з`явилася до суду та не спростувала позов до неї. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин суд прийшов висновку про наявність вагомих підстав в даному випадку для розірвання шлюбу.

Outcome: approved