Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач через свого представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 06.06.2019\~року між\~АТ «РВС\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 0033018,\~відповідно до\~умов якого\~останній було\~надано кредит\~в розмірі\~15384,62\~грн.\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом. 28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі ТОВ «ФК «Паріс») було укладено Договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1, відповідно до якого АТ «РВС Банк» відступило право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором. Таким чином, позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача, а АТ «РВС Банк» втратило такі права. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушила норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість в розмірі 19102,42 грн., а також суму понесених судових витрат. Ухвалою судді від 27.06.2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Станом на дату розгляду справи до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.\~526,\~527,\~530, 611,\~651,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України. Судом встановлено, що 06.06.2019 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0033018, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 15384,62 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.8-14). Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, порушивши вимоги кредитного договору. 28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі ТОВ «ФК «Паріс») було укладено Договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1, відповідно до якого АТ «РВС Банк» відступило право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором (а.с.15-28). Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «Паріс» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № № 0033018 від 06.06.2019 року і саме йому належить право вимоги до відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідача повідомлено про відступлення права вимоги та направлено досудову вимогу щодо повернення богу в добровільному порядку, яка на разі не виконана (а.с.35-39). З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на 10.05.2024 року сума заборгованості відповідача становить 19102,42 грн., з яких: 10284,15 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2344,67 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, заборгованість за комісією 6331,89 грн., заборгованість за штрафними санкціями 141,71 грн. (а.с.29-34). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved