Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд встановити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на поважність пропуску строку. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] внаслідок травм отриманих ним під час дорожньо-транспортної пригоди. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після смерті померлого сина. Але жодний нотаріус м. Кривого Рогу не бажає відкривати спадкову справу, тому що син на час його смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В подальшому позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у Вінницькій області. Однак на дату звернення із заявою вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Її родинні відносини з померлим сином підтверджуються копією свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про шлюб. Належність померлому майна, на яке позивач вважає за необхідним отримати свідоцтво про право на спадщину, підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.07.1994, що було видано на підставі розпорядження органу приватизації від 18.05.1994 року № Д1535. Окрім неї інших спадкоємців 1 черги не має. Іншим спадкоємцем може бути відповідач її другий син та брат померлого. Зазначає, що коли син отримав тяжкі поранення в ДТП, перебував у лікарні м. Дніпро, саме вона організовувала його лікування та перебувала поруч з ним. Вона організовувала похорон та поминальні обіди. Після смерті сина, в наслідок перенесеного стресу її стан здоров"я погіршився. Позивач перебуває на обліку в онкодиспансері, має онкозахворювання. Вона майже не могла виходити за межі квартири, намагалася лікуватися вдома. Тільки на прикінці року вона почала виходити з квартири та займатися справами. Окрім того, під час загибелі сина відбулося поширення коронавірусної хвороби в Україні. У зв`язку із карантинними обмеженнями позивач була обмежена у спілкуванні, у відвідуванні підприємств та організацій. Крім того, вона не має достатньо правових знань, щоб своєчасно зайнятися оформленням спадщини. Ураховуючи зазначене позивач просить суд визнати причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважною та задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, Ураховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, [INFO] помер син позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 9 копія свідоцтва про народження, а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 11 копія свідоцтва про смерть). [PERSON] (за життя), позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 01 липня 1994 року, виданим на підставі розпорядження №Д1535 від 18.05.1994 (а.с. 6, 7 копії свідоцтва та технічного паспорту). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину вказаної квартири. На час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] та спадкоємець [PERSON] були зареєстровані за різними адресами (а.с. 14). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Згідно із частиною першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, тому звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак вже з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини, а саме 05.06.2024 (а.с. 14, 15 копія заяви та доказів направлення). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №234/859/16-ц). Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Позивач, як на підставу поважності пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини до нотаріальної контори, зазначила, що після смерті сина її стан здоров`я значно погіршився, вона перебуває на обліку в онкодиспансері, має онкологічне захворювання, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Крім того, на час загибелі сина відбулося поширення коронавірусної хвороби в країні та у зв`язку із карантином була обмежена у спілкуванні й відвідуванні підприємств та організацій. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з викладеним, з урахуванням всіх обставин справи, оскільки позивач пропустила встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для надання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, оскільки такий строк є достатнім для надання такої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial