Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

В липні 2024 року в суді зареєстровано позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 28 квітня 1995 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 537. Від спільного проживання із відповідачем, неповнолітніх дітей не має. З часом спільне життя з відповідачем ускладнилося, часто сварились і тяжко було знайти взаєморозуміння по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя. Протягом останнього часу спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов`язків, які притаманні чоловікові та дружині не має. Втратили почуття один до одного і зберегти сім`ю не можливо. Підстав, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, відсутні. В добровільному порядку розірвати шлюб не можливо, оскільки відповідач відмовляється припинити шлюбні відносини, що змушує звернутися до суду. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним, шлюб існує лише юриично, взаємна любов та повага, взаємодопомога та підтримка, відсутні. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у звязку з чим наполягає на його розірванні. Після розірвання шлюбу прізвище залишити " [PERSON] " набуте у шлюбі. Понесені судові витрати залишити за позачем. Ухвалою від 24.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, що розгляд по суті позову відбудеться 27 серпня 2024 року. До судового засідання строни не зявилися, повідомлені належно. Представник позивача адвокат Салій С.А. через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розглянути справу про розірвання шлюбу у його відсутності та позивача [PERSON] .. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи про розірвання шлюбу сповіщений належно та відповідно до норм ЦПК України, підтверджується даними АТ "Укрпошта" № рекомендованого листа 06 002 8080 00 04, з відміткою про відмову адресата отримувати поштову кореспонденцію. До суду не прибув без повідомлення причин. Відзив на позов не подав. Заяв (клопотань) до суду не надходило. З огляду на викладене та норми ЦПК України, підстав для відкладення розгляду позову та прийняття рішення в даній справі не встановлено. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, врахувавши клопотання представника позивача на підтримання позову, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 109, 112 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Із матеріалів\~справи вбачається,\~ 28\~квітня 1995\~року між\~ [PERSON] (відповідач\~по справі)\~та [PERSON] \~(позивач\~по справі)\~зареєстровано шлюб,\~ що\~підтверджується актовим\~записом №\~537\~від 28.04.1995\~року,\~місце державної\~реєстрації Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2024 року, виданого повторно Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Центрального міжрегіонального\~управління \~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ). Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на " [PERSON] ". Як вказано\~в позові,\~та не\~заперечується відповідачем,\~уподружжя неповнолітніх дітей немає, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення неможливе. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Оскільки, на теперішній час, подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає зберігати шлюб, наполягає на його розірванні, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є такими, що не заперечуються відповідачем, а отже обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, а позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дружина при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання ставить питання про залишення даного прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище, яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Питання розподілу судових витрат, за клопотанням позивача, суд не вирішує.

Outcome: approved