Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Перемишлянського районного суду з позовом, в якому просить: стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Боршів Львівського району Львівської області на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання, а також стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Боршів Львівського району Львівської області на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення її повноліття. Заяву обгрунтовує тим, що 24 липня\~2015\~року між нею та відповідачем було розірвано шлюб на підставі рішення Перемишлянського районного суду Львівської області №449/736/15-ц. Зазначає, що від шлюбного життя у них є двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] . Наголошує, що на даний час діти проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. Зауважує, що відповідно до виконавчого листа №449/461/19 виданого Перемишлянським районним судом Львівської області від 27.01.2020 р., \~відповідача було зобов?язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі\~2000\~грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Звертає увагу, що 28.04.2024р. їхньому сину [PERSON] виповнилось 18 років. Зазначає, що на даний час син - [PERSON] навчається на 3 курсі ВСП «Техніко-економічний фаховий коледж Національного університету «Львівська Політехніка» на денній формі навчання за спеціальністю «Будівництво та цивільна інженерія», термін навчання триває з 01.09.2021\~р. до 30.06.2025\~р.. Стверджує, що у зв?язку з необхідністю коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, взуття, харчування, придбання навчально-методичних посібників, підручників, періодичні витрати на лікування дитини. Вважає, що розмір аліментів, які призначено до стягнення з [PERSON] на її користь на утримання - [PERSON] є надто малим. Зауважує, що їй самотужки важко утримувати дітей, зокрема дочку, адже їй постійно потрібні приладдя та підручники в школу, одяг, взуття, гуртки та секції за інтересами, музична школа, час від часу лікування в тому числі і оздоровлення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила задовольнити його з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судовому засіданні, просив позов задовольнити частково, оскільки погоджується на сплату аліментів на доньку - [PERSON] у розмірі 4000 грн., однак заперечує у задоволенні позовних вимог позивача у частині стягнення аліментів на сина [PERSON] . Зауважує, що син в Україні не знаходиться, а виїхав за кордон у Польщу, оскільки має дозвіл на індивідуальне навчання. Звертає також увагу на те, що він допомагає своєму синові у Польщі. Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю з підстав зазначених у поданому ним відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати своїх дітей, оскільки регулярно сплачує аліменти з часу їх призначення і до теперішнього часу. Зауважує, що позивач не довела, що син перебуває на її утриманні та проживає із нею. Наголошує, що відповідачу відомо, що його син [PERSON] , тривалий час проживає за кордоном, у зв`язку із чим не може навчатися на денній формі навчання, як зазначено у позовній заяві. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2012 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2006 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.12.2019 р., змінено та збільшено розмір аліментів визначених до сплати за рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.07.2015 р.. Як вбачається із відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-55021/18/24 від 12.08.2024 р., за наявною в базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 08.11.2017 р. по 12.08.2024 р. (станом на 12 год 20 хв, теперішній час), [PERSON] здійснив останній раз перетин кордону у пункті пропуску «Грушів» - 12.05.2023 року о 13 год 41 хв. Відповідно до довідки директора ВСП «Техніко-економічного\~фахового коледжу\~Національного університету\~«Львівська політехніка» від 07.08.2024 року №335, [PERSON] , навчається в коледжі з 01.09.2021 р. (наказ про зарахування №32-л від 27.07.2021 р.) за державним замовленням спеціальність «Будівництво та цивільна інженерія», освітній ступінь фаховий бакалавр на IV курсі денної форми навчання. Завершення навчання 30.06.2025 р. Згідно довідки про доходи виданої Львівським комунальним автотранспортним підприємством від 12.08.2024 р., [PERSON] , займає посаду водія автотранспортних засобів. Загальна сума доходу за період з січня 2024 року по липень 2024 року без урахування аліментів становить 328375 (триста двадцять вісім тисяч триста сімдесят п`ять) гривень,74 копійки. Відповідно до довідки виданої старостою Короснянського старостинського округу Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 26.06.2024 р. №236/19-12, [PERSON] , 1980 р.н., жителька [ADDRESS] , згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №618801 має третю групу інвалідності, розлучена, утримує двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2006 р.н., який навчається на денній формі навчання у ВСП «Техніко-економічному\~фаховому коледжі\~Національного університету\~«Львівська політехніка» та [PERSON] , 2012 р.н., яка навчається у Короснянському ЗЗСО 1-11 ст. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №618801, [PERSON] , 1980 р.н., встановлено 3 групу інвалідності (заг. захв.). Дата чергового огляду - 16.11.2024 р. Відповідно до довідки про доходи виданої [PERSON] , остання дійсно працює і займає посаду продавця продовольчих товарі у ФОП [PERSON] . Загальна сума доходу за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року, становить тридцять чотири тисячі сімсот сімдесят шість грн 00 коп. Згідно довідки виданої директором ВСП «Техніко-економічного\~фахового коледжу\~Національного університету\~«Львівська політехніка»,\~ [PERSON] ,\~проживав у\~гуртожитку за\~адресою \~ [ADDRESS] \~з 01.09.2021\~року (наказ\~№37-к\~від 03.09.2021\~р.)\~ до\~01.10.2023\~р.\~(наказ\~№65-к\~від 11.10.2023\~р.). Згідно з ч.1, 2\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У Постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 (про що також зазначено у постанові Верховного суду від 23.11.2022 у справі № 149/2510/21, провадження № 61-7010св22), зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно із ч.1\~ст. 181 СК України\~способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними.\~Згідно ч.\~3\~цієї ж\~статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум\~на дітей\~віком від\~дітей віком\~до 6\~років -\~2563\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Таким чином право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має\~чітко зазначити\~спосіб їх\~стягнення -\~у частці\~від доходу\~або у\~твердій грошовій\~сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду. Згідно ч.1\~ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу, що згідно вимог ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно позицій Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 суди повинні оцінювати в сукупності всі надані сторонами докази, однак враховувати позицію щодо першочергового захищення якнайкращих інтересів дитини. Положеннями\~статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~встановлено, що в 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривні. Доказів у підтвердження обставин, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я чи наявність інших утриманців суду не подано, відтак, суд вважає, що відповідач спроможний спланувати аліменти у частці його заробітку (доходу). Надаючи оцінку аргументам позивачки, суд зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу N 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, визначений судовим рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 10.12.2019 р. у справі № 449/461/19 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на\~утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у частці від його заробітку (доходу)\~у розмірі 1/4, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, суд вважає, що у задоволенні таких слід відмовити враховуючи наступне. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею ст.\~141\~СК\~України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ч.3\~ст.\~199 СК\~Україниправо на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивачем не надано доказів проживання разом із сином, який продовжує навчання. Слід зазначити, що в судовому засіданні позивачка ствердила факт проживання сина в Республіці Польща. Окрім цього, з наданих відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-55021/18/24 від 12.08.2024 р., [PERSON] здійснив останній раз перетин кордону у пункті пропуску «Грушів» - 12.05.2023 року о 13 год 41 хв.

Outcome: partial