Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5586655 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір). Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в сумі\~18000,00 грн. строком на 360 днів 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до умов вищезазначеного договору позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 48303,72 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 48303,72 грн. та нараховані відсотки за 60 днів в розмірі 21492,00 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 серпня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»\~задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5586655 від 23 лютого 2022 року в розмірі\~48303,72 грн., 2422,40 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору\~та 10000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу, а всього стягнути 60726,12 грн. (шістдесят тисяч сімсот двадцять шість гривень дванадцять копійок) Але судом не вирішено позовну вимогу про стягнення нарахованих відсотків за 60 днів в розмірі 21492,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В матеріалах справи наявні докази, з яких суд може встановити правовідносини сторін. Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. Оскільки судом не вирішено одну з позовних вимог, а саме щодо стягнення нарахованих відсотків за 60 днів, в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення. Судом в тексті заочного рішення обґрунтовано висновок суду що позовні вимоги підлягають до задоволення, але вказане рішення не викладено в резолютивній частині рішення.

Outcome: approved