Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 260 від 13.06.2013 року про народження [INFO] [PERSON] , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції; зобов`язати Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану \~ \~ \~ \~у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] та видати нове Свідоцтво про народження; виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 86 від 12.03.2020 року про народження [INFO] [PERSON] , зробленого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми); зобов`язати Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] та видати нове Свідоцтво про народження; стягнути судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 11.11.2011 року по 12.02.2021 року сторони по справі перебували у зареєстрованому юридичному шлюбі. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей було записано позивача, оскільки з відповідачкою вони перебували у юридичному шлюбі, а він, у свою чергу, тоді не мав сумнівів, що є біологічним батьком усіх дітей. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12.02.2021 року у справі №742/125/21 шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Судовим наказом від 30.10.2023 року у справі №742/5828/23 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання п`ятьох дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Нещодавно в усній розмові [PERSON] повідомила [PERSON] , що у період їх шлюбу мала інтимні стосунки з іншим чоловіком, її першим коханням, колишнім односельчанином, який є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка не погодилася на пропозицію позивача зробити експертизу на встановлення батьківства щодо двох доньок. Саме ці обставини змусили сумніватися у біологічному батьківстві щодо [PERSON] та [PERSON] та, відповідно, стали підставою для звернення до суду. 03.05.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі. Представник позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги повністю визнала, не заперечувала проти їх задоволення та постановлення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З 11.11.2011 року по 12.02.2021 року сторони по справі перебували у зареєстрованому юридичному шлюбі. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12.02.2021 року у справі №742/125/21 шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Судовим наказом від 30.10.2023 року у справі №742/5828/23 з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання п`ятьох дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні відповідач пояснила, що позивач не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 122 СК України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України\~передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що відповідач визнала факт, що позивач не являється батьком [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що викладені позивачем обставини справи знайшли своє підтвердження, та доходить висновку про задоволення позовної вимоги щодо виключення відомостей про позивача з актового запису про народження. Щодо вимог про зобов`язання РАЦС внести відомості в актовий запис, суд вважає, що такі є передчасними, а орган РАЦС залучений до участі у справі як третя особа, а не відповідач, отже у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави підлягає стягнення 50 відсотків суми судового збору, у розмірі 1211,20 гривень. У відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав ордер, копію свідоцтва, розрахунок на суму 10000 грн (5000 грн підготовка та складання позовної заяви + 5000 грн участь та представництво інтересів замовника у суді).

Outcome: approved