Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

13.03.2024 рокупозивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 10961,51 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач зареєстрований за адерою: [ADDRESS] , за цією адресою закріплений особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року №61за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Дніпровської в місті Києві державної адміністрації. Зокрема, будинок [ADDRESS] , наведено в додатку до вказаного розпорядження. Пунктом 4 Розпорядження, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового і нежитлового фонду та елементів зовнішнього благоустрою. Позивач зазначає, що відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинку та прибудинкової території згідно з типовим переліком, який затверджено постановою КМУ від 01.06.2011 року №869«Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово - комунальні послуги» та постановою КМУ №712 «Про затвердження правил надання послуг з управління багатоквартирними будинками та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком». Однак, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 10961,51 грн.з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків, що є предметом позову. Ухвалою суду від 08.12.2023 рокувідкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами направлялась на адресу відповідача, однак повернулась без вручення, станом на дату ухвалення судового рішення, відповідач процесуальним право подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року за № 61 «Про організаційно - правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово - комунальним господарством міста Києва», з 16.02.2015 року за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, та елементи зовнішнього благоустрою згідно з додатками 1,2,3. (а. с. 12) Згідно акту приймання - передачі житлових будинків які передаються безоплатно, на праві господарського відання, з балансу КП «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва» на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року №61, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» передано на баланс на праві господарського відання буд. [ADDRESS] . (а. с. 13) Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2023 року. (а. с. 5) Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач належним чином не виконує покладені на нього зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за надані житлово - комунальні послуги, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, Комунальним підприємством долучено до матеріалів справи довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за надані послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за квартирою [ADDRESS] , де безпосередньо зазначено - заборгованість з липня 2018 року по січень 2024 рік - 8655,22 грн. (а. с. 6-7), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Таким чином, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем відповідачу також нараховано індекс інфляції у розмірі 15476,70 грн. та 3 % річних у розмірі 3304,39 грн. за період з вересня 2016 року по вересень 2023 року. Відповідно ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства, серед іншого, є постанови Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до пункту 2 вищевказаної постанови, постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Відповідно до п. 29 Правил надання послуги з у правління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. За наведених обставин, 3 % річних та інфляційні збитки мають бути нараховані з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим та до 24 лютого 2022 року, початку дії військового стану на території України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок нарахованих позивачем індексу інфляції та 3 % річних. Здійснивши перерахунок, суд вважає, що правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційні втрати за період часу з серпня 2018 року по 24 лютого 2022 рік у розмірі 291,29грн., а також 3 % річних за період з серпня 2018 року по 24 лютого 2022 у розмірі 79,41 грн.. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача 8655,22 грн. основної заборгованості, інфляційні втрати за період часу з з серпня 2018 року по 24 лютого 2022 рік у розмірі 291,29грн., а також 3 % річних за період з серпня 2018 року по 24 лютого 2022 у розмірі 79,41 грн., в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2493,43 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи наведене та

Outcome: partial