Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Скульський С.І. звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить суд: в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель LANCER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, дата придбання 01.06.2019 року; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки TOYOTA RAV4, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , тип XA5/MXAA54/MXAA54L-ANXGBW, державний номер [NUMBER] , рік випуску 2022; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 квартири, розташованої в [ADDRESS] , загальною площею 45 квадратних метрів; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та виділити в особисту приватну власність [PERSON] транспортний засіб марки TOYOTA RAV4, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , тип XA5/MXAA54/MXAA54L-ANXGBW, державний номер [NUMBER] , рік випуску 2022; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та виділити в особисту приватну власність [PERSON] транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель LANCER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , рік випуску 2008; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та виділити в особисту приватну власність [PERSON] квартиру, розташовану в [ADDRESS] , загальною площею 45 квадратних метрів. В обґрунтування позову зазначив, що 25 жовтня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб. 20 березня 2023 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтава їх шлюб було розірвано. Під час шлюбу сторонами було придбано майно. Воно було придбано як за особисті кошти подружжя так і за кредитні кошти, а також запозичені в батьків Позивача. З 14 липня 2022 року подружжя спільно не проживає та не веде спільний бюджет. Так об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є наступне майно: транспортний засіб марки TOYOTA RAV4, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , тип XA5/MXAA54/MXAA54L-ANXGBW, державний номер [NUMBER] , рік випуску 2022. Власник за реєстраційним документом [PERSON] ; Транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель LANCER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , рік випуску 2008. Власник за реєстраційним документом [PERSON] ; Квартира, розташована в [ADDRESS] , загальною площею 45 квадратних метрів. Власник за договором [PERSON] . На даний час позивач втратив роботу та джерела доходів. При цьому враховуючи інтереси дитини від пропонує залишити у власності відповідачки квартиру та автомобіль MITSUBISHI, а йому у власність лишити автомобіль TOYOTA RAV4. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та йому представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд прийшов до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2014 року, який було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляк Д.В. [PERSON] придбав у власність кватиру № 212 по пр. Героїв Сталінграда (на даний час пр. Байрона) 167 в м. Харкові. Згідно договору купівлі-продажу автомобіля (в кредит) № ГМ-GM1-5076 від 09.06.2022 року, [PERSON] придбала автомобіль марки TOYOTA RAV4, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , тип XA5/MXAA54/MXAA54L-ANXGBW, державний номер [NUMBER] , рік випуску 2022. Згідно довідки АТ «Ощадбанк», виданої [PERSON] вбачається, що станом на 27.06.2024 року заборгованість за Договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу та оплати страхового платежу за перший рік страхування за пакетом «повне КАСКО») № 22-222-08 від 21.06.2022 року в розмірі 564987,17 грн. погашена в повному обсязі. Договір закрито. Будь-яких претензій щодо вказаного договору до позивальник АТ «Ощадбанк» не має. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу TOYOTA RAV4, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , тип XA5/MXAA54/MXAA54L-ANXGBW, державний номер [NUMBER] , рік випуску 2022, власником вказаного автомобілю є [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MITSUBISHI, модель LANCER, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, власником вказаного автомобіля є [PERSON] . Згідно ч.4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1статті 61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Так, частиною 1статті 69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (стаття 115 Сімейного кодексу України). За таких обставин заявлене в позові майно є сумісною власністю подружжя. За таких обставин з урахування визнання відповідачкою позову, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та запропонований варіант поділу майна є доцільним та справедливим. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 12112,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого при поданні позовної заяви судового збору. Таким чином, позивачу слід повернути 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 6056,00 грн - поверненню з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved