Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27.05.2024 надійшла позовна заява від ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" (торгова марка «MONETKA»), з посиланням на те, що відповідно до укладеного договору №230624-62773-1 від 24.06.2023 між ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" та [PERSON] , відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 150 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "КБ "Приватбанк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді 24.06.2023 о 15:55:12 шляхом введення одноразового ідентифікатора 122080 в особистому кабінеті на веб-сайті https://monetka.com.ua або https://monetka.ua. Кредитні кошти були переведені відповідачці 24.06.2023 на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "КБ "Приватбанк". В свою чергу, відповідачка не повернула у встановлений термін суму кредиту та нараховані відсотки, порушивши умови Кредитного договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями, заборгованість за Договором №230624-62773-1 станом на 22.05.2024 становить 30250 гривень, яка складається з: 5000,00 грн заборгованість за кредитом; 25250,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 24.06.2023 по 21.11.2023 (включно). Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає сплатити заборгованість, ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" змушене звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилася.\~Судом здійснювався\~виклик відповідачки\~відповідно до\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~а також\~шляхом направлення\~на зареєстровану\~адресу місця\~проживання відповідачки\~судової повістки\~з матеріалами\~справи. Поштове повідомлення було повернуте з відміткою "Адресат відмовився". Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Добровеличківський районний суд Кіровоградської області своєю ухвалою від 07.06.2024 відкрив провадження у справі та призначено судове засідання. Добровеличківський районний\~суд Кіровоградської\~області своєю\~ухвалою від 03.09.2024 постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачка у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не подала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.02.2020 ТОВ "ФК "Ріальто" зареєстроване як юридична особа 06.02.2020, види економічної діяльності, 64.99 - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії [NUMBER] від 23.04.2020 встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" зареєстровано як фінансову установу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №230624-62773-1 від 24.06.2023 (далі - Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] Відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "КБ "Приватбанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідачки з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Правила надання грошових коштів укредит ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді 24.06.2023 о 15:55:12 год шляхом введення одноразового ідентифікатора 122080 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua або https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачкі 24.06.2023 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "КБ "Приватбанк", що підтверджується чеком. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 150 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Згідно із п. 3.3. Кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за за кожний день користування. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до додатку №1 до Договору №230624-62773-1 від 24.06.2023 сторони погодили графік розрахунків, відповідно до якого датою повернення кредиту є 21.11.2023. За цей період нарахована сума процентів становить 26250 гривень. Також в матеріалах справи наявний витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи щодо хронології дій при укладенні кредитного договору №230624-62773-1 від 24.06.2023. Крім цього, з довідки АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що саме на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , а також номер телефону, на який направлялася інформація про підтвердження операцій, знаходиться в анкетних даних [PERSON] .. З виписки з карткового рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , також підтверджений факт зарахування грошових коштів у розмірі 5000 гривень. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Ріальто» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачкі кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору. Проте, відповідачка не виконує умови взятого на себе зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 22.05.2024 становить: 30250,00 гривень, яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 25250,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. З наведених норм вбачається, що укладення договору про споживчий кредит у електронній формі не суперечить вимогам законодавства, за умови дотримання особливостей його укладення в такій формі. При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 24.06.2023 між [PERSON] та ТОВ "ФК" Ріальто" з дотриманням наведених норм законодавства було укладено договір про споживчий кредит та відповідачка була ознайомленина з усіма його істотними умовами та прийнла їх. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору. Розрахунок підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Також суд враховує, що відповідно до наданої довідки АТ КБ "Приватбанк" від 19.06.2024, [PERSON] отримала зарахування переказу на картку кредитних коштів в розмірі 3000 гривень, тому суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за Договором позики №230624-62773-1 від 24.06.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. З огляду\~ на викладене, \~враховуючи,\~ що відповідачка \~порушила умови\~ договору споживчого кредиту,\~не розрахувалася \~за отримані в борг \~грошові кошти, \~суд дійшов\~ до висновку,\~що позовні \~вимоги позивача \~щодо стягнення \~з відповідачки заборгованості\~підлягають задоволенню, \~а саме\~ за договором\~№230624-62773-1 від 24.06.2023 у розмірі 30250,00 гривень, яка складається: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25250,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: копія договору про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02.06.2022 укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" та ФОП [PERSON] ,копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, копія довіреності від 12.02.2024, акт приймання-передачі наданих послуг № 207 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, витяг до реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №207 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, платіжна інструкція №1104 від 12.01.2024. За таких обставин, суд вважає співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг ) є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено, судовий збір покладається на відповідача. Отже з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2422, 40 гривні. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved