Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

До Снятинського районного суду звернулася [PERSON] , заінтересовані особи: Заболотівська селищна рада, Головне Управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Івано-Франківській\~області,\~Головне управління\~Державної податкової\~служби \~в Івано-Франківській\~області,\~ про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявлені вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , 1923 року народження, за якою числиться спадкове майно. На день смерті [PERSON] була зареєстрована в господарстві що за адресою: в [ADDRESS] , одна. З дня її смерті, вона - її донька вступила в управління спадковим майном, оскільки проводила похорон матері, поминальний обід, оплачує комунальні платежі, так як залишилася проживати у будинку матері. Визнати право на спадкове майно місля смерті матері та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, тому, що в свій час була допущена помилка в її документах, яка перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ № 038513, виданий на ім`я [PERSON] ). У всіх її документах, а саме: свідоцтві про народження серії [NUMBER] ; паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 19.02.2019р.; свідоцтві про одруження серії [NUMBER] ; довідці № 254 від 21.11.2019р., виданій Іллінецьким старостинським округом Заболотівської селищної ради про право власності на житловий будинок; Витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП Коломийського МБТІ; рішенні Снятинського рйонного суду від 06.08.2009р. у справі № 2-507/2009 - її ім`я зазанчене " [PERSON] ", і тільки в Картці фізичної особи-платника податків ідентифікаційний номер [NUMBER] Державної податкової інспекції; пенсійному посвідченні серії [NUMBER] допущено помилку і її ім`я записано як " [PERSON] ". З приводу даного виправлення вона зверталася до Державної податкової інспекції та Управління ПФУ в Снятинському районі, однак їй була надана відповідь, що допущена помилка не може бути виправленпа у відповідному документі органом, який його видав, і повідомлено про те, що їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Виправити помилку в документі позасудовим шляхом. а саме зверненням до органу, що видав документ, немає можливості по тій причині, що на даний час установи, які допустили помилку в документах, реорганізовані. В результаті виникала ситуація, коли орган, що видав правовстановлюючий документ, ліквідовано, а інший орган не наділений повноваженнями виправляти такі помилки. Тому єдиним способом вирішення вказаної проблеми є звернення до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт, що Картка фізичної особи-платника податків ДПІ в Снятинському районі з ідентифікаційним номером 1737209287 та пенсійне посвідчення серії [NUMBER] Управління ПФУ в Снятинському районі, які видані на ім`я [PERSON] , належать [PERSON] , яка являється однією і тією ж особою. Представник заявника в судовому засіданні заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримав повністю, просив її задоволити. Представник заінтересованої особи Заболотівської селищної ради подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Головного Управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Івано-Франківській\~області подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що Постановою правління ПФУ від 03.11.2017р. № 26-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2017р. за № 1464/31332, затверджено Порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії. Постанова ПФУ від 03.11.2017р. набрала чинності 08.12.2017р.. Відповідно до п. 3 Порядку, якщо пенсійне посвідчення стало непридатним для користування, втрачено, особі призначено інший вид пенсії або змінилися обставини здійснення опіки та піклування, за заявою одержувача пенсії видається нове посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі. Заміна пенсійного посвідченння здійснюється за процедурою, визначеною для виготовлення пенсійного посвідчення. Згідно із пунктом 4 Порядку пенсійне посвідчення підлягає знищенню у випадку виявлення помилки в записах, скасування рішення про призначення пенсії, а також, у випадках втрати придатності пенсійного посвідчення для користування або смерті власника. Наказом Міністерства\~фінансів України\~від 29.09.2017р.\~№ 822\~затверджено Положення\~про реєстрацію\~фізичних осіб\~у Державному\~реєстрі фізичних\~осіб -\~платників податків,\~яке зареєстроване\~в Міністерстві\~юстиції України\~25.10.2017\~за №\~1306/31174,\~із наступними\~змінами та\~доповненнями.\~Відповідно до\~п.4\~розділу І\~Положення визначено,\~що ним\~регулюється,\~зокрема,\~питання подання\~заяви про\~зміну даних,\~що вносяться\~до облікової\~картки ФО-платника\~податків.\~Абзацом 2\~пункту 11\~розділу ІІІ\~Положення передбачено,\~що контролюючий\~орган може\~змінити реєстраційний\~номер облікової\~картки платника\~податків,\~якщо порушення\~чи неточності\~не можна\~усунути шляхом\~внесення змін\~відповідно до\~абзацу першого\~цього пункту.\~Така зміна\~проводиться після\~перевірки чи\~з`ясування\~обставин допущення\~помилки,\~виявленої контролючим\~органом самостійно\~чи за\~ результатами\~розгляду звернення\~фізичної особи-платника\~податків.\~До 01.01.2011р.\~питання ідентифікаційного\~номера фізичної\~особи -\~платника податків\~регулювалося постановою\~КМУ №\~1231\~від 1997\~"Про\~заходи щодо\~запровадження ідентифікаційних\~номерів фізичних\~осіб-\~платників податків\~та інших\~обов`язкових\~платежів"\~(до\~прийняття Податкового\~кодексу України)\~та наказом\~ДПА України\~від 27.08.1998\~№ 43\~"Про\~затвердження Положення\~про картку\~фізичної особи-платника\~податків".\~Після реєстрації\~в ДРФО\~особа отримувала\~в органі\~державної податкової\~служби документ\~з реєстраційним\~номером облікової\~картки.\~Таким документом\~була довідка\~про присвоєння\~ідентифікаційного номера\~фізичної особи-\~платника податків,\~а після\~-\~картка фізичної\~особи -\~платника податків.\~Представник заінтересованої\~особи ГУПенсійного фонду України в Івано-Франківській області просив врахувати дане пояснення при розгляді справи, справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в судове звасідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява безпідставна та в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження\~- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по-батькові заявниці\~ значиться як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявниця записана як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ім`я заявниці вказано " [PERSON] ". Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові заявниці записано " [PERSON] ". Як вбачається із довідки про право власності на житловий будинок, що видається у зв`язку з оформленням спадщини від 21.11.2019р., за [PERSON] , який помер [INFO] , значиться житловий будинок на праві особистої власності. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON] , яка проводила похорон чоловіка, залишилася проживати в успадкованому будинку. Заповіт від імені померлого у виконкомі Іллінецької сільської ради не посвідчувався. Згідно рішення Снятинського районного суду від 06.08.2009р. у справі № 2-507/2009р. за позовом [PERSON] до Іллінецької сільської ради про встановлення права власності позов задоволено, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП "Коломийського МБТІ" від 01.03.2010р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на підставі рішення суду від 06.08.2009р. на житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, виданого 20.03.1996р. головою Іллінецької сільської ради, [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку в розмірі 1133/33.250 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Із довідки Заболотівської селищної ради від 15.05.2024р. № 225 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] одна і та ж сама особа. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце та час народження цієї особи, вказаних в документі не співпадають з прізвищем, ім`ям та по батькові, місцем, часом народження цієї особи, вказаних у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявлена заявницею вимога про встановлення факту того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою не підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Таким чином законодавством передбачено механізм встановлення правовстановлюючих документів. Тобто, юридичний факт про встановлення тотожності особи, за законом не підлягає судовому розгляду. Схожого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.10.2020, справа № 641/1386/18 (провадження №61-19317св19). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного суду від 08 грудня 2021 року справа № 464/6696/20 зроблено висновок, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб. Окрім того, заявницею не доведено, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів неможливе в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до вищевказаних документів (Картки фізичної особи-платника податків пенсійного посвідчення), підстави для встановлення вказаного факту судом відсутні. При цьому, суд звертає увагу на те, що вищевказані обставини (неможливість встановити факт в позасудовому порядку, заперечення факту певною особою) повинні існувати на час звернення заявника до суду та бути доведеними належними та допустимими доказами. У відповідності до ч.ч.1, 5 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed