Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Представник позивача 17.05.2024 року звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» 26195 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто п`ять) грн 87 коп. заборгованості та судовий\~збір у\~розмірі 3028 ( три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 10.01.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №20210 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] ( перейменовано - м. Звягель) Житомирської області та відкрито на ім`я останньої особовий рахунок № [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли відповідачі у справі, які є власниками 2/15 та 1/15 часток квартири. Відповідачі заяву-приєднання до Публічного договору про надання про надання комунальної послуги не підписали, проте послугою користується, тому вважається таким, що приєднався до умов відповідного договору. У порушення вимог нормативно-правових актів відповідачі своєчасно не оплатили надані послуги, у результаті чого утворилась заборгованість станом на 09.05.2024 року у розмірі 26195,87 грн, з якої: 25471,36 грн- заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з лютого 2022 року по березень 2024 року включно; 724,51 грн - заборгованість за плату за абонентське обслуговування за період з січня 2022 року по березень 2024 року включно. Відповідачі на усні та письмові повідомлення не реагують, боргу не сплачують. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. 21.05.2024 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити . Відповідачі до\~суду \~повторно не\~з`явився,\~про час\~та місце\~судового розгляду\~повідомлені \~належним чином,\~ причини неявки\~суду невідомі,\~відзиву на\~позов від\~яких не\~надходило.\~ 05.06.2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено,\~що 10.01.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №20210 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] ( перейменовано - м. Звягель) Житомирської області та відкрито на ім`я останньої особовий рахунок № [NUMBER] /а.с.15/. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON] , які є власниками 2/15 та 1/15 часток квартири відповідно, що вбачається з копії відповідної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/а.с.16/. . Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законами України Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Відповідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-УІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2189), який введено в дію 01.05.2019 року, було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема до комунальних послуг віднесено послугу з постачання теплової енергії замість послуги з централізованого опалення. Статтею 12 Закону №2189 передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 статті 14 Закону №2189 встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку (ОСББ) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги. Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила №830). Відповідачі від укладення з позивачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії ухиляються, проте від отримання послуг не відмовляються, частково сплачували за комунальну послугу. Ч.3 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. П.39 Правил №830 встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб. Так, плата за послугу з постачання теплової енергії складалася з : 1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України; 3)внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, які відповідно до частини 1 статті 17 Закону №2189 включалися до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображалися окремо. Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до пункту 4. Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. За таких обставин, хоча заяву-приєднання до Публічного договору відповідачі не підписали, проте вони продовжують споживати послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, частково їх оплачують, а тому вважаються такими, що приєдналися до умов Публічного договору. Встановлено,\~що \~відповідачі \~ мають\~ заборгованість,\~внаслідок \~несплати спожитої\~послуги,\~яка станом\~на 09.05.2024 року становить 26195,87 грн, з якої: 25471,36 грн- заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з лютого 2022 року по березень 2024 року включно; 724,51 грн - заборгованість за плату за абонентське обслуговування за період з січня 2022 року по березень 2024 року включно/а.с.10,11,12/. Відповідачі неодноразово попереджалися про наявність заборгованості та необхідність її погашення, проте на письмові повідомлення не реагують, боргу добровільно не сплачують. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог, відповідачами суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved