Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - ТОВ "БІЗПОЗИКА") [PERSON] через підсистему "Електронний суд" звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 10 серпня 2021 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та [PERSON] укладено Договір № 327023-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". ТОВ "БІЗПОЗИКА" 10 серпня 2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 327023-КС-002 про надання кредиту, яку той в той же день остання прийняла (акцепт) на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗПОЗИКА" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9159, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржницею було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗПОЗИКА" надає позичальниці грошові кошти у розмірі 22000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86454777 процентів за кожен день користування кредитом. Сторони в п. 3 Договору кредиту, погоджено "Графік платежів", відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ "БІЗПОЗИКА" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальниці грошові кошти в розмірі 22000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальниці № [NUMBER] (котрий Позичальницею вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржниця лише частково сплатила заборгованість за договором № 327023-КС-002 про надання кредиту, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 327023-КС-002 позичальниці [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 327023-КС-002 на загальну суму 4030 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 327023-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 53413,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000 грн; суми прострочених платежів по процентах 29290,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2123 грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "БІЗПОЗИКА" заборгованість за договором № 327023-КС-002 про надання кредиту від 10 серпня 2021 року, що становить 53413,80 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали та витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 10.08.2021 року по 25.01.2022 року включно. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року продовжено стороні відповідача процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 15 липня 2024 року. Судове засідання відкладено на 25 липня 2024 року. Представник відповідача адвокат Михайлюк Анжела Романівна 15.07.2024 через систему "Електронний суд" надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач частково заперечує проти позову, оскільки вимоги позивача викладені в позові є незаконними та необґрунтованими. Вказала, що договір між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладений 10.08.2021 року, і визначається як споживчий кредит (на задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника) на строк - 24 тижні (згідно з паспортом споживчого кредиту та Договором), тобто до 25.01.2022р. Однак позивачем не додавалися до справи докази про зарахування таких коштів на рахунок відповідачки. Так як строк дії картки, якою користувалася [PERSON] №4149 4991-2040-0203 за період з 10.08.2021 року по 25.01.2022 року минув, виписку з банку взяти не можливо, а тому ознайомитися з всіма матеріалами справи наданими позивачем в тому числі з витребуваною інформацією з банку про рух коштів по цій картці сторона відповідача не може. Разом з тим, якщо проаналізувати Розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, відповідачка погасила частину заборгованості, а саме 24.08.2021 року оплачена сума у ромірі 4030,00 (чотири тисячі тридцять) гривень, які компанія ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» помилково зарахувала як відсотки за користування - 2853 грн та Комісію - 1177 грн, замість погашення частини тіла кредиту, що призвело в подальшому до неправильного розрахунку заборгованості. Зазначила, що заявлені суми відсотків не грунтуються на умовах договору, а сам розрахунок не є правовою підставою для стягнення відповідних сум. Крім того сума відсотків в розмірі 29 290,8 грн. значно перевищує тіло кредиту - 22000 грн, що є неприпустимим в розумінні споживчого кредитування. Щодо стягнення заборгованості за комісією вказала, що банк повинен був надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Вважає, що умови кредитного Договору від 10.08. 2021 року щодо сплати комісії в розмірі 3300 грн за надання кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 3300 грн задоволенню не підлягають. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Також звернула увагу, що довіреність на представлення інтересів позивача [PERSON] в суді нотаріально не посвідчено. Таким чином, до матеріалів позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження повноважень представника позивача. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 17.07.2024 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначив, що [PERSON] є особою, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, та здійснює представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" на підставі довіреності, яка була видана та підписана Директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" [PERSON] та положення про самопредставництво ТОВ «Бізнес Позика», яке також було прийнято Директором ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON]. До позовної заяви була додана копія Виписки (Витягу) з ЄДРПОУ, відповідно до якої директором ТОВ «Бізнес Позика» є [PERSON] . Відповідно до вищевикладеного, [PERSON] мала повне право подавати позовну заяву в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором до Відповідача. Нотаріальне посвідчення довіреності на представництво інтересів юридичної особи Цивільним кодексом України та процесуальними кодексами не вимагається. Натомість зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують повноваження Михайлюк А.Р. на представництво інтересів відповідачки [PERSON] у даній справі. Звертає увагу на те, що в ордері на надання правничої (правової) допомоги зазначено, що він виданий на представництво інтересів [PERSON] у невірному органі (установі), а саме у «ТОВ «Бізнес Позика». При цьому, судова справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором перебуває у провадженні Ратнівського районного суду Волинської області. Також зазначив, що сторона відповідача не заперечує факту укладення Кредитного договору з позивачем та здійснення платежу за Кредитним договором. Також сторона відповідача прямо не заперечує факт отримання відповідачем кредитних коштів, а лише зазначає, що позивачем начебто не додавалися до справи докази зарахування таких коштів на рахунок відповідачки. Зазначив, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується платіжним дорученням № 30596 від 10.08.2021. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», однак жодних доказів не надала. Звертає увагу на те, що Боржник частково виконував свої зобов`язання за Кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 327023-КС-002 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 327023-КС-002 на загальну суму 4 030,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Платіж Відповідача за Кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням платежу Відповідача. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач свого розрахунку заборгованості суду не надав. Щодо стягнення комісії за надання кредиту представник позивача зазначив, що Відповідно до п. 1 Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 3300,00 грн. Відповідно до п. 3 Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Вказав, що у Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Просить суд прийняти відповідь на відзив; поновити позивачу строк для подання доказів у справі та долучити цю відповідь на відзив разом з усіма додатками до матеріалів справи; врахувати викладену у цій відповіді на відзив та додатках до неї інформацію при вирішенні судової справи; не брати до увагу під час розгляду та вирішення справи поданий з порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України відзив на позовну заяву; не брати до увагу під час розгляду та вирішення справи відзив на позовну заяву, який був поданий особою, яка не мала права на представництво інтересів відповідача; позбавити права доступу до судової справи № 166/937/24 у ЄСІТС «Електронний суд» Михайлюк А.Р. оскільки вона є особою, яка не має права на представництво інтересів відповідача; не допускати до судових засідань у якості представника відповідача Михайлюк А.Р. , оскільки вона є особою, яка не має права на представництво інтересів відповідача; проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес Позика. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 25.07. 2024 року , в силу вимог ст. ст. 120 - 124 ЦПК України,прийняти відповідь на відзив представника позивача ТОВ " Бізнес Позика" з долученими документами, оскільки поданий в строк , визначений судом в ухвалі про відкриття провадження в справі - п`ять днів з дня отримання відзиву( відзив подано 15.07.2024, а відповідь на відзив 17.07.2024). Ухвалою суду від 25.07.2024 року відмовити представнику позивача ТОВ " Бізнес Позика" в задоволенні клопотання про не враховування відзиву та долучених документів до нього та позбавлення права доступк до судової справи представника відповідача [PERSON] , оскільки відзив сформовано в системі " Електронний суд" 15.05.2024 року повноважною особою - адвокатом Михайлюк Анжелою Романівною , повноваження якої підтверджено ордером серії АТ № 1072459 від 24.06.2024 року , що відповідає вимогам п.2 ч.4 ст. 62 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи здійснювати без участі позивача. Представник відповідача Михайлюк А.Р. визнала позовні вимоги на суму 48365,20 грн , з яких 20823 грн тіло кредиту, 27542,2 грн відсотки за користування кредиту.Підтримала поданий 03.09.2024 року розрахунок визнаної заборгованості , в якому посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 , провадження № 14-44цс 21 , визнати умови договору про стягнення комісії за надання кредиту нікчемними, а отже сплачену позичальником комісію за надання кредиту в розмірі 1177 грн зарахувати в рахунок погашення основного боргу ( тілі кредиту). Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10 серпня 2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Договір № 327023-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до якого, кредитодавець надає позивачильниці грошові кошти в розмірі 22000 грн на засадах строковості, платності, а позичальниця зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами про надання грошових коштів у кредитів ТОВ "Бізнес Позика". Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86454777 процентів за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 3300 грн. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, термін дії договору до 25.01.2022 року. Даний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора G-9159. 10.08.2021 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 327023-КС-002 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Отже, договір про надання кредиту було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 327023-КС-002 від 10.08.2021 р., що акцептована відповідачкою 10.08.2021 року шляхом підписання електронним підписом відповідачки за допомогою одноразового ідентифікатора G-9159. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, вважає заборгованість останньої перед кредитором ТОВ "Бізнес позика" станом на 08.06.2024 року за Договором № 327023-КС-002 про надання кредиту становить 53413,8 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 22000 грн; заборгованості по відсотках - 29290,8 грн; заборгованості по комісії - 2123 грн. (а.с. 12). Вказані обставини підтверджуються: (акцент) пропозицією (оферти) щодо укладення договору № 327023-КС-002 від 10.08.2021; пропозицію (оферта) на укладення договору про надання позики договір № 327023-КС-002 від 10.08.2021; Договором № 327023-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2021; візуальною формою послідовності дій клієнта; анкетою клієнта від 09.06.2024 року; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика"; розрахунком заборгованості за кредитом у гривні; платіжним дорученням № 30596 від 10 серпня 2021 року про перерахування 22000 грн [PERSON] ; інформацією АТ Приватбанк про рух коштів (виписку) по банківській картці [PERSON] за період з 10.08.2021 року по 25.01.2022 року. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування "більшої вірогідності", відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Встановлено, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4030 грн, що свідчить про визнання відповідачкою умов цього договору, в тому числі, порядок обчислення відсотків за користування кредитними коштами. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Проте , наданий позивачем розрахунок заборгованості спростовано представником відповідача, який суд приймає до уваги та він не спростований позивачем, а тому суд вважає доведеним розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором - 48365,2 грн, , з яких тіло кредиту 20823 ( 22000- 1177 = 20823 грн), проценти 27542,2 грн, виходячи із процентної ставки в день 0,86454777 . У силу вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК Українипередбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК Українизазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 327023-КС-002 від 10 серпня 2021 року в розмірі 48365,2 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20823 грн; суми прострочених платежів по процентах - 27542,2 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2193 грн 25 коп. (48365,2/53413,8*2422,4).

Outcome: approved