Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до до [PERSON] , третя особа: Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та стягнення моральної шкоди, подану адвокатом Бурлаченком Д.В, у якому просить встановити юридичний факт, що батько [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує та одноособово утримує свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь позивача моральну шкоду в розмірі 100\~000 (сто тисяч) гривень та судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі проте шлюбні стосунки у них відсутні та проживають окремо. У шлюбі народилась спільна дитина, донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні з кінця квітня місяця 2023 року за адресою: [ADDRESS] . Оскільки донька знаходиться на його одноособовому утриманні і вихованні, у нього виникла необхідність щодо встановлення даного юридичного факту у зв`язку із необхідністю в подальшому оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дитини, а також переміщення разом з дитиною без згоди матері, яка з дитиною не проживає. Як вказує позивач, вже близько року відповідачка [PERSON] при зустрічі з дитиною постійно наговорює на нього, що він нікчемний батько, що не може належним чином виховувати дитину, негативно на неї впливає. Декілька разів, коли донька бачилася з матір`ю, відповідачка при дитині висловлювалася нецензурною лайкою відносно нього. Вказані обставини дуже сильно вплинули на його психологічне здоров`я, через що він почав відчувати тривогу та занепокоєння, протягом тривалого часу, порушився режим сну, внаслідок чого він був змушений звернутися до приватного психолога та приймати заспокійливі медичні препарати. Відповідач фактично безпідставно пригнічує його як батька, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала частково, не згодна з позовом в частині стягнення з неї моральної шкоди. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення рішення покликалися на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2019 року в Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2019. Відповідно до рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26.07.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення ще не набрало законної сили. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.10.2021. З кінця квітня місяця 2023 року [PERSON] , [INFO] , виховується та утримується позивачем самостійно, проживає з ним у [ADDRESS] , та перебуває на його повному утриманні, що підтверджується актом про встановлення фактів від 30.07.2023, Характеристикою [PERSON] від 30.07.2024, Довідкою КЗДО «Дельфін» №72 від 29.07.2024. Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 25.07.2024 між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , або в будь-якому задекларованому батьком місці проживання. Договір зареєстровано в реєстрі за №2159. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин першої, другої\~статті 24 Конституції України\~громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. ( ч. 2\~ст. 3 СК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ( ч. 2\~ст. 315 ЦПК України). Встановлення даного факту позивачу необхідно для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дитини, а також переміщення разом з дитиною без згоди матері, яка з дитиною не проживає. Враховуючи те, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини батьком, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Положення\~ст.\~1167\~ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Випадки, коли особа має право на відшкодування моральної шкоди, передбачені також\~статтею 23 ЦК України, а саме - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31. 03. 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову в цій частині, позивач посилається на те, що [PERSON] при зустрічі з дитиною постійно наговорює на позивача, що він нікчемний батько, що не може належним чином виховувати доньку, негативно на неї впливає, відповідач при дитині висловлювалася нецензурною лайкою відносно нього. Тим часом належних та допустимих доказів спричинення моральних страждань у визначеному розмірі позивачем не надано, проте враховуючи, що відповідачем не спростовано факту спричинення позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, а саме стягнення з відповідачки суми моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти судові витрати на відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial