Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаним позовом та просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок А, загальною площею 86,3 м2, житловою площею 31,1 м2; сарай Б; огорожа №1-3; замощення II; водоколонка І, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0782 га кадастровий номер 1211000000:03:260:0025, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок А, загальною площею 86,3 м2, житловою площею 31,1 м2; сарай Б; огорожа №1-3; замощення II; водоколонка І, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0782 га кадастровий номер 1211000000:03:260:0025, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду\~від 22\~травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Представник позивачів\~адвокат Васильченко\~Н.Г.\~скерувала до суду через систему «Електронний суд» заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з тим, що перебуває у щорічній відпустці та не має можливості з`явитися у судове засідання. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.04.2020 у справі № 348/1116/16-ц, «якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи». Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та вважає за необхідне вирішити спір по суті, не відкладаючи розгляду справи, враховуючи категорію справи. Представник відповідача\~адвокат Губар\~А.Л. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, не заперечує проти позовних вимог. Третя особа державний нотаріус Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Оксамитна Н.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори через надмірну зайнятість нотаріуса на прийомі, при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Також державним нотаріусом сповіщено, що наказом Міністерства юстиції №828/5 від 22.03.2024 «Про державні нотаріальні контори Дніпропетровської області» П`ята криворізька ДНК реорганізована шляхом приєднання до Першої криворізької ДНК з 04.06.2024. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] [PERSON] (а.с. 22 - копія свідоцтва про народження, а.с. 33 копія свідоцтва про смерть). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок А, загальною площею 86,3 м2, житловою площею 31,1 м2; сарай Б; огорожа №1-3; замощення II; водоколонка І, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0782 га кадастровий номер 1211000000:03:260:0025, за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 29.10.1988 Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №415 (а.с. 40, 41 копія договору, а.с. 42 довідка, видана КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 02.12.2019 за №174867, а.с. 138 копія витягу, а.с. 140-142 - копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку). Вказаний житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами був придбаний [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (матір`ю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] ), яка померла [INFO] (а.с. 34 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 35 копія свідоцтва про смерть). За життя, 24.01.2020, [PERSON] склав заповіт та на випадок своєї смерті заповідав усе належне йому майно [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у рівних частках (тобто по 1/3 частці) кожному (а.с. 36 копія заповіту, а.с. 37 копія витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі). Відповідно до матеріалів спадкової справи №65-2022 (а.с. 120-146), заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями за заповітом є його донька [PERSON] , яка 23.02.2022 подала до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 120), а також його син [PERSON] та невістка [PERSON] , які 05.05.2022 подали до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 121, 122). Як вбачається з інформаційної довідки за №14645 від 26.12.2022 (а.с. 128), станом на 07.12.2021 за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] . Спадкодавець у спадковому будинку зареєстрованим не був. 26.01.2023 своєю постановою державний нотаріус П`ятої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини [PERSON] відмовив представнику позивачів [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відмову мотивовано тим, що немає можливості безспірно здійснити нотаріальне посвідчення (а.с. 144 копія постанови). 19.03.2024 своєю постановою державний нотаріус П`ятої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини [PERSON] відмовив представнику відповідача [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відмову мотивовано тим, що немає можливості безспірно встановити обсяг спадкової маси (а.с. 145 копія постанови). Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного\~кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статтях 15 та 16\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Але як вбачається з матеріалів цивільної та спадкової справ у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують її право у реалізації нею своїх прав на належне їй нерухоме майно. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи викладене, беручи до уваги те, що [PERSON] на законних підставах володів житловим будинком з господарськими\~побудовами та\~спорудами,\~що розташовані\~на земельній\~ділянці площею\~0,0782\~га кадастровий\~номер 1211000000:03:260:0025,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , є підстави для визнання за позивачами, кожним окремо, права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивачів немає, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved