Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

13 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/182/21 від 11 березня 2021 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2021 року. Від вказаного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . З 2018 року дитина проживає з батьком, з 2021 року дитина зареєстрована за місцем проживання батька, матір залишила чотирирічного сина на батька та фактично перестала виконувати свої материнські обов`язки щодо нього. Позивач зазначає, що мати протягом тривалого часу разом з дитиною не проживає, не цікавиться та не дбає про її стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, харчування, навчання, лікування, матеріально не утримує, не переймається її подальшою долею та не спілкується з сином, не турбується про потреби дитини. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Дацишина М. В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки це буде відповідати найкращим інтересам дитини. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Мартинюк В. Г. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Допитавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 13 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року відкрите провадження за вказаною заявою за правилами загального провадження. 17\~червня\~2024 року закрите підготовче провадження. Суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосовувати правила глави 13 «Особисті немайнові\~права\~і\~обов`язки батьків\~та\~дітей»\~та глави\~15 «Обов`язок\~матері,\~батька утримувати дитину та його виконання» Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно вимог частини першої\~статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~- виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Статтею 166 СК України\~передбачено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 523/16635/17 (провадження № 61-5437св19), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Відповідно до п. 16 Постанови №\~3\~Пленуму\~Верховного\~Суду України\~від\~15\~травня\~2006\~р.\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] мати, [PERSON] батько, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Батьки [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2014 року, який був розірваний рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/182/21 від 11 березня 2021 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/182/21 від 11 березня 2021 року, копії яких додані до матеріалів справи. Згідно довідок Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 1576 від 20 грудня 2021 року та № 1579 від 20 грудня 2021 року, копії яких додані до матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] зареєстрований по місцю реєстрації батька в [ADDRESS] . Факт проживання неповнолітньої дитини з батьком та перебування на його утриманні підтверджується актом встановлення факту проживання, затвердженим сільським головою 10 жовтня 2023 року, копія якого додана до матеріалів справи, показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Факт ухилення матері [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , підтверджується доданою до матеріалів справи копією акту обстеження умов проживання, згідно якого дитина проживає з батьком у [ADDRESS] ; доданою до матеріалів справи копією довідки № 31 Комунального закладу «Борисівський ліцей Плужненської сільської ради» від 12 жовтня 2023 року про те, що [PERSON] навчається в 4 класі закладу і виховується батьком [PERSON] без участі мами; доданою до матеріалів справи копією характеристики на учня 4 класу Комунального закладу «Борисівський ліцей Плужненської сільської ради» [PERSON] ; показами допитаних в ході судового розгляду свідків [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що мати до дитини не приїздила понад п`ять років, жодної матеріальної допомоги не надає, взагалі припинила спілкуватись з сином, відтак дитина не знає про теперішнє місце перебування матері. Крім того, суд приймає до уваги, що сама [PERSON] з`явилась у підготовче засідання та виявила бажання, щоб її позбавили батьківських прав, звернулась до суду з відповідною письмовою заявою та більше до суду не з`явилась, [PERSON] висловлювала таку ж позицію під час розгляду доцільності позбавлення її батьківських прав Органом опіки та піклування Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, не виявила позитивних намірів щодо зміни власної поведінки, не цікавилася станом дитини на даний час, її проблемами та потребами, подальшою долею дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 80 від 26 жовтня 2023 року, які додані до матеріалів справи, позбавлення батьківських прав матері відносно сина [PERSON] є доцільним. За таких обставин суд вважає, що мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього [PERSON] , що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи винну поведінку матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками та її небажання змінювати свою поведінку на краще, діючи у якнайкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] . Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181\~Сімейного Кодексу\~України способи\~виконання\~батьками обов`язку\~утримувати\~дитину\~визначаються за\~домовленістю\~між\~ними. За\~домовленістю\~між батьками\~дитини\~той\~із них,\~хто\~проживає\~окремо від\~дитини,\~може\~брати\~участь у\~її\~утриманні\~в грошовій\~і\~(або)\~натуральній\~формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~вимог\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного\~Кодексу\~України розмір\~аліментів\~має бути\~необхідним\~та\~достатнім для\~забезпечення\~гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене та позицію відповідачки, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу). Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму сплаченого при подачі позову судового збору та судовий збір на користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved