Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2019 року, про що Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області зроблено відповідний актовий запис № 195, та про поділ належного їм на праві спільної сумісної власності транспортного засобу марки «ЗАЗ», моделі «SENSE», реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації 1/2 частки транспортного засобу. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 26 листопада 2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не мають. Одруження виявилося невдалим, з 09 квітня 2022 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Шлюб фактично розпався, існує формально і зберегти його неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 06 червня 2020 року, під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] \~придбали транспортний\~засіб марки\~«ЗАЗ» моделі\~«SENSE»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~2014\~року випуску.\~Титульним власником\~автомобіля є\~ [PERSON] .\~Позивач бажає вирішити питання про поділ спільного майна подружжя в судовому порядку, оскільки існує спір, який сторони добровільно вирішити не можуть. Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29 травня 2024 року у справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 05 серпня 2024 року до суду з Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України надійшов висновок експерта та матеріали цивільної справи №565/633/24. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року поновлено провадження у справі, підготоче засідання призначено на 23 серпня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відтак приймається судом. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. 26 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області зроблено відповідний актовий запис №195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 листопада 2019 року. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Під час перебування у шлюбі сторонами придбано транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «SENSE», 2014 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу №5644/2020/2035185 від 06 червня 2020 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON] . У ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо виділ\~у натурі\~частки із\~спільного майна\~не допускається\~згідно із\~законом або\~є неможливим\~(частина\~друга статті\~183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Компенсація\~співвласникові може\~бути надана\~лише за\~його згодою (ч.2 ст.364 ЦК України). У ч.2 ст.183 ЦК України зазначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови від 21 грудня 2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У ч.2 ст.372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/118-24/7525 від 25 червня 2024 року, ринкова вартість транспортного засобу марки «ЗАЗ», моделі «SENSE», реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, на 25 липня 2024 року, складає 130\~464,01 грн. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «SENSE», реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя, позивач згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про поділ майна подружжя, шляхом виділення спірного автомобіля у власність відповідача та присудження [PERSON] половини вартості транспортного засобу (130\~464,01 грн /2 = 65\~232,00 грн). Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно з приписами ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved