Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Заявник звернувся із даною заявою, в якій просив надати дозвіл на усиновлення ним неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження, що складений на [PERSON] , [INFO] та вказати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 року дану справу передано судді Черенковій Н.П. Ухвалою судді від 22.05.2024 року відкрито окреме провадження в закритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 26.08.2024 року залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] . Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, висновок про доцільність усиновлення підтримала, вважала заяву такою, що підлягає задоволенню. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти усиновлення її дитини не заперечувала, просила вимоги заяви задовольнити. Неповнолітній [PERSON] проти його усиновлення [PERSON] не заперечував, вказав, що у нього із заявником склалися стосунки як між батьком та сином, з біологічним батьком давно не спілкується, оскільки той не виявляє інтересу до його життя. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи заяви й матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28.03.2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . [PERSON] має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Відповідно до заяви [PERSON] від 15.04.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Іскрицькою Г.В. (реєстровий №933), надає згоду своєму чоловікові - [PERSON] на усиновлення свого сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 08.04.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Іскрицькою Г.В. (реєстровий №856), він надає згоду на усиновлення його сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ВР-002529505, [PERSON] на території України станом на 15.04.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до Висновку про стан здоров`я особи від 16.04.2024 року, виданого «Центром первинної медико - санітарної допомоги №4», за станом здоров`я [PERSON] може бути усиновлювачем. Згідно Висновку про доцільність усиновлення від 23.04.2024 року №4689/02.02.01-22/25/020/24 виконавчого комітету Миколаївської міської ради, усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини. Правовідносини щодо усиновлення дитини регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Статтею 207 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Судом встановлено, що заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, має високі моральні якості, є дієздатними, раніше не судимий, батьківських прав не позбавлявся, має постійне місце проживання та фінансову стабільність. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про усиновлення. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з ч. 3 ст. 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу заявника про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , вказавши батьком дитини - [PERSON] . Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Outcome: approved