Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28 вересня 2020 року, реєстровий номер № 52765, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального виконавчого округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованості в розмірі 5095 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн. 10 липня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, в якій заявник просить: поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, обґрунтоване тим, що заочне рішення винесено без участі осіб, які приймають участь у справі та про ухвалення рішення представник позивача дізнався 09 липня 2024 року; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 14200 грн. ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» подано заяву у якій посилаючись на те, що предметом договору про надання допомоги позивачу не зазначено, що допомога буде надана саме у справі з відповідачем ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»; крім того витрати на думку відповідача завищені, а тому просять відмовити у задоволенні заяви Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2024 року, заяву передано головуючому судді Фроловій В.О. Ухвалою від 18 липня 2024 року задоволено заяву судді Фролової В.О. про самовідвід у вказаній справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2024 року, заяву передано головуючому судді Дубовенко І.Г.. Представник [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та посилаючись на ті ж підстави, а також на те, що відповідачем не зазначено чому саме розмір витрат на правову допомогу завищений, просила суд повністю задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 14200 грн. Інші особи, що беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Розглянувши заяву, судом встановлено таке. Щодо строку подання заяви про стягнення судових витрат. При зверненні з позовною заявою до суду позивачем, з посиланням на ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявлено про те, що докази розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Матеріали справи свідчать, що заочне рішення у справі ухвалено за відсутності сторін, доказів отримання позивачем копії судового рішення матеріали справи не містять. За таких обставин, враховуючи подання заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України до ухвалення рішення, подання доказів на підтвердження судових витрат після ухвалення рішення, відсутність доказів обізнаності про ухвалення рішення та його дату, суд вважає, що причини пропуску строку, встановленого абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України є поважними та підлягають цей строк підлягає поновленню. Щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Так, судом встановлено, що позивачем 28 лютого 2024 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Гринь І.В. З акту здачі-приймання наданих послуг на підтвердження витрат на правову допомогу вбачається вид і вартість наданих послуг, їх кількість та отримання. Враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом та обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В решті вимог належить відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved