Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в обґрунтування своєї заяви посилається на те, що відповідачка по справі є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини у вересні 2023 року переїхала на інше місце проживання, створила іншу сім`ю. Між ними припинилися фактичні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Донька залишилась проживати разом з ним. Мати дитиною не цікавиться, участі у її житті не приймає, не відвідує її, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 18.03.2024 року відповідачка підтвердила нотаріально свою відмову від виховання дитини. Просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Представник служби у справах дітей Марганецької міської ради Долгорук В.В. просила позовні вимоги задовольнити. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З позовної заяви вбачається, що мати [PERSON] вихованням доньки не займається, не цікавиться її життям та фінансово не забезпечує, не спілкується з нею. 18 березня 2024 року відповідачка [PERSON] добровільно погодилась на позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , про свідчить заява завірена приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г. (а.с.7). Виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області до Марганецького міського суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки мати не займається вихованням доньки, не утримує її, участі у житті дитини не приймає (а.с.13). З вересня 2023 року дитина проживає з батьком, позивачем по справі, [PERSON] , знаходиться на його повному утриманні, що підтверджується довідкою виданої головою квартального комітету Синькевич З.О. , характеристикою з місця проживання, психолого-педагогічною характеристикою, виданою директором Марганецького ліцею №2 Марганецької міської ради Дніпропетровської області (а.с.9-16). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вихованням дитини займається батько [PERSON] .. Мати дитини [PERSON] взагалі не займається дитиною, її життям , вихованням, оскільки утворила іншу сумю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] взагалі не займається своєю донькою вже тривалий час і не спілкується з нею. Батько дитини в повному обсязі виконує батьківські обов`язки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , жодного разу не бачила доньки разом з матір`ю. Донька проживає з батьком. Дослідженими по справі письмовими доказами встановлено, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, станом здоров`я не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Проаналізувавши встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконнання свого батьківського обовязку щодо доньки і не має наміру ці обовязки здійснювати, в звязку з чим необхідно позово задовольнити, позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 150, 164-165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved