Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.06.2024 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] , 1951 року народження, є пенсіонером, хворіє, перебуває на обліку у сімейного лікаря та періодично лікується амбулаторно та стаціонарно, постійного приймає підтримуючу терапію та потребує постійного лікування. Вказувала, що має єдину доньку [PERSON] , яка може надавати матеріальну допомогу, але не надає. В позовній заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.06.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано. Позивач в поданій до суду заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач 03.07.2024 подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги просить задовольнити. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що позивач [PERSON] , 1951 року народження, перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії за період грудень 2023 року - травень 2024 року включно складає щомісячно по 5510,90 грн - 5940,90 грн. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Тобто, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків визначальним є те, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Стаття 202 Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги. Натомість право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15. До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 2361 гривні. Із матеріалів справи вбачається та не заперечувалось позивачем, що вона є пенсіонером, перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управління ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію у розмірі 5940,90 грн щомісячно, тобто, в розмірі понад встановлений законом прожитковий мінімум. Відповідач [PERSON] відповідально до судового наказу Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2021 в справі № 552/5176/21 зобов`язана до сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Матеріали справи не містять даних про розмір доходів відповідача [PERSON] станом на час вирішення справи судом. Співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має суттєве значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей 202, 205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 210/2171/16-ц (провадження № 61-20845св18). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи свою потребу в матеріальній допомозі позивач вказує на низький розмір пенсійного забезпечення та потребу в підтримуючому лікуванні. Надана до суду виписка із медичної карти [PERSON] підтверджує той факт, що позивач потребує підтримуючого лікування, але матеріали справи не містять даних про перелік медичних препаратів, їх вартість та докази на підтвердження їх придбання позивачем та понесення відповідних витрат. Докази щодо неможливості забезпечити належне лікування матеріали справи також не містять. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що витрати [PERSON] значно перевищують її дохід, зокрема, розмір пенсії. Таким чином, посилаючись на потребу в допомозі від повнолітньої доньки та недостатність коштів для задоволення своїх потреб, позивач в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надала суду доказів щодо розміру своїх витрат на забезпечення життєдіяльності. Отже, дослідженими в справі доказами не встановлено, що [PERSON] на даний час є особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні ч. 1 ст. 202 СК України. Суд приходить до висновку, що судом не встановлено обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, які давали б достатні підстави покласти на відповідача обов`язок утримувати непрацездатну матір. Тому суд приходить до висновку про відмову [PERSON] в задоволенні позовних вимог повністю. При ухваленні рішення суд керується принципом побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Судовий збір за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed