Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, вказавши комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» (далі КНП «Тернопільська міськакомунальна лікарня швидкої допомоги») третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що Тернопільською\~окружною прокуратурою\~з`ясовано,\~що 03\~січня 2023\~року внесено\~відомості до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №\~12023211040000011\~за ознаками\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~286\~КК України.\~Органом досудового\~розслідування встановлено,\~що [PERSON] \~02\~січня 2023\~року близько\~09\~год.\~20\~хв.\~керувала технічно\~справним автомобілем\~марки «Nissan\~Leaf»,\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~рухалась по\~вул.\~Шпитальній в\~м.\~Тернополі в\~напрямку до\~перехрестя вул.\~Шпитальна -\~вул.\~Острозького зі\~швидкістю 14\~км/год,\~наближалась до\~нерегульованого перехрестя\~вул.\~Шпитальна -\~вул.\~Острозького,\~на якому\~ [PERSON] \~необхідно було\~виконати поворот\~ліворуч на\~вул.\~Острозького та\~рухатись в\~напрямку вул.\~Микулинецька. Під час руху [PERSON] не була достатньо уважною, не стежила належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України). В цей час на нерегульований пішохідний перехід, що знаходиться по вул. Острозького, вийшла [PERSON] , яка рухалась справа-наліво відносно руху автомобіля Nissan Leaf, р.н. [NUMBER] , в спокійному темпі ходьби, перпендикулярно до повздовжніх елементів проїжджої частини дороги. Так, виконуючи маневр повороту ліворуч та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода [PERSON] , яка рухалась в межах нерегульованого пішохідного переходу перед автомобілем Nissan Leaf, р.н. [NUMBER] , водій [PERSON] в порушення вимог п. 16.2, 18.1 ПДР України не вжила своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинила наїзд на пішохода передньою лівою частиною транспортного засобу, а саме декоративною накладною переднього бамперу. У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, а саме: черепно-мозкову травму із переломом кісток склепіння черепа та його основи справа, із забиттям головного мозку середнього (в епікризі - «легкого») ступеня важкості (за клінічною класифікацією), розвитком «малого» крововиливу на тверду мозкову оболонку потиличної частини правої півкулі голови мозку, із зовнішніх ушкоджень «забої м`яких тканин потилиці», які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Як зазначено у довідці-розрахунку КЕШ «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 23 лютого 2024 року № 272, потерпіла у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. Вартість затрат на її лікування та перебування становить 19 288, 15 грн. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 13 212, 00 грн, а за рахунок коштів місцевого бюджету - 6 076, 15 грн. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №607/8255/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з встановленням 1 року іспитового строку. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 січня 2024 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2023 року змінено в частині стягнення моральної шкоди. В решті вирок суду залишено без змін. Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження прокурором не пред`являвся та витрати на лікування потерпілого від злочину залишаються невідшкодованими. Держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину (ч. 2 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою - комунальним підприємством, що надає медичні послуги населенню міста Тернополя. Статутом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 28 липня 2017 року №7/16/20 (надалі за текстом - Статут) визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління Підприємством виступає Тернопільська міська рада. Отже, КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» відноситься до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Враховуючи наведене, кошти в сумі 6 076, 15 грн підлягають зарахуванню до місцевого бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої [PERSON] , котра перебувала на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ (замовник) та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», дані кошти, а саме 13 212, 00 грн, необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Засновником, власником КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є Тернопільська міська рада, а тому кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину повинні бути зараховані на відповідний рахунок міського бюджету. Тернопільською окружною прокуратурою листом від 23 лютого 2024 року № 50-89-1675ВИХ-24 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені факти невідшкодування завданої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Однак листом від 13 березня 2024 року за № 8390/2-16-24, НСЗУ на адресу окружної прокуратури надано відповідь про те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави із цивільним позовом Тернопільською окружною прокуратурою та готова до співпраці в межах повноважень. Крім того, Тернопільська окружна прокуратура зверталась із запитом № 50-89-1677ВИХ-24 від 23 лютого 2024 року на адресу Тернопільської міської ради про те, чи вживаються уповноваженими органами заходи щодо відповідачки шляхом подання позовної заяви про стягнення коштів. У відповідь на зазначений запит прокуратури, надійшов лист Тернопільської міської ради № 4766-Ю/2024 від 28 лютого 2024 року, відповідно до якого Тернопільська міська рада не зверталась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] витрат на лікування потерпілого від злочину і Тернопільська міська рада не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру, шляхом подачі Тернопільською окружною прокуратурою відповідної позовної заяви. Після набрання чинності вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 6078255/23 та ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, Тернопільською міською радою, Національною службою здоров`я України, а також КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру, щодо стягнення затрачених коштів на лікування потерпілого від злочину. Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до державного та міського бюджетів, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування лікування пацієнтів, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, а також інтереси Тернопільської міської територіальної громади. Відтак Тернопільська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Тернопільської міської ради про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 13 212,00 грн на користь державного бюджету України та в сумі 6 076,15 грн на користь міського бюджету в особі Тернопільської міської ради. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про відшкодування шкоди. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Прокурор Тернопільської окружної прокуратури Околіт О. П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задоволити. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, доходить до висновку про доцільність задоволення вимог, виходячи з наступного. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2023 року у справі № 607/8255/23 встановлено, що [PERSON] , 02 січня 2023 року близько 09 год. 20 хв. керувала технічно справним автомобілем марки «Nissan Leaf», р.н. [NUMBER] , рухалась по вул. Шпитальній в м. Тернополі в напрямку до перехрестя вул. Шпитальна - вул. Острозького зі швидкістю 14 км/год, наближалась до нерегульованого перехрестя вул. Шпитальна - вул. Острозького, на якому [PERSON] необхідно було виконати поворот ліворуч на вул. Острозького та рухатись в напрямку вул. Микулинецька. Під час руху [PERSON] не була достатньо уважною, не стежила належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, чим порушила вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України). В цей час на нерегульований пішохідний перехід, що знаходиться по вул. Острозького, вийшла [PERSON] , яка рухалась справа-наліво відносно руху автомобіля Nissan Leaf, р.н. [NUMBER] , в спокійному темпі ходьби, перпендикулярно до повздовжніх елементів проїжджої частини дороги. Так, виконуючи маневр повороту ліворуч та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода [PERSON] , яка рухалась в межах нерегульованого пішохідного переходу перед автомобілем Nissan Leaf, р.н. [NUMBER] , водій [PERSON] в порушення вимог п. 16.2, 18.1 ПДР України не вжила своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинила наїзд на пішохода передньою лівою частиною транспортного засобу, а саме декоративною накладною переднього бамперу. У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, а саме: черепно-мозковутравму із переломом кісток склепіння черепа та його основи справа, із забиттям головного мозку середнього (в епікризі - «легкого») ступеня важкості (за клінічною класифікацією), розвитком «малого» крововиливу на тверду мозкову оболонку потиличної частини правої півкулі голови мозку, із зовнішніх ушкоджень «забої м`яких тканин потилиці», які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння (п.п. 2.1, 2.1.1 /а/, 2.1.2, 2.1.3 /б/ «Правші судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995). Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №607/8255/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнено від відбування покарання з встановленням 1 року іспитового строку. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі №607/8255/23 вирок Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2023 року змінено в частині стягнення моральної шкоди. В решті вирок суду залишено без змін. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 23 лютого 2024 року КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» надало відповідь № 272 на запит Керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1470ВИХ-24 від 19 лютого 2024 року, у якому повідомило, що на стаціонарному лікуванні перебувала потерпіла від злочину [PERSON] , 18 ліжкоднів. Вартість лікування: медикаменти 1 255,15 грн, обстеження: 3 021,00 грн, ліжкодні: 15 012,00 грн. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1677ВИХ-24 від 23 лютого 2024 року, 28 лютого 2024 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом № 4766-Ю/2024 повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених на лікування потерпілої [PERSON] від злочину не подавалась. Тернопільська міська рада не заперечувала щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури від № 50-89-1675ВИХ-24 від 23 лютого 2024 року, 20 березня 2024 року Національна служба здоров`я України листом №2439-24 повідомляла, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року №1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави, із цивільним позовом Тернопільською окружною прокуратурою та готова до співпраці в межах повноважень. 08 квітня 2024 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 50-89-3037ВИХ-24 до Національної служби здоров`я України та із листом № 50-89-3031ВИХ-24 до Тернопільського міського голови, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину загальну суму 19\~288,15 грн, із них: 13\~212,00 грн - на користь Національна служба здоров`я України та 6\~076,15 грн - на користь Тернопільської міської ради. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня допомоги» у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров`я за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій, відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору № 1012-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосереднь на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня звиклої допомоги» є юридичною особою комунальною організацією, що здійснює такі види діяльності: діяльність лікарняних закладів (основний); загальна медична практика. Статутом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 25 жовтня 2019 року № 7/39/31 визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Статтею 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1677ВИХ-24 від 23 лютого 2024 року, 28 лютого 2024 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом № 4766-Ю/2024 повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених на лікування потерпілої [PERSON] від злочину не подавалась На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури від № 50-89-1675ВИХ-24 від 23 лютого 2024 року, 20 березня 2024 року Національна служба здоров`я України листом №2439-24 повідомляла, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року №1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Як убачається із матеріалів цивільної справи, 08 квітня 2024 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 50-89-3037ВИХ-24 до Національної служби здоров`я України та із листом № 50-89-3031ВИХ-24 до Тернопільського міського голови, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину загальну суму 19 288,15 грн, із них: 13 212,00 грн - на користь Національна служба здоров`я України, 6 076,15 грн - на користь Тернопільської міської ради. Наведені обставини, дають право Тернопільській окружній прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Вирішуючи заяву по суті суд вважає, що до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. За правилами ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2023 року у справі № 607/8255/23 встановлено, що порушення ПДР України водієм [PERSON] знаходиться в причиннонаслідковому зв`язку з наслідками дорожньотранспортної пригоди, а саме заподіяння тілесних ушкоджень пішоходу [PERSON] , які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» передбачено, що на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжкоднів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжкодень проводиться виходячи з фактичної кількості ліжкоднів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За вказаних обставин, враховуючи те, що потерпілій [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та, відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілого [PERSON] у сумі 19\~288,15 грн, суд доходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 13\~212,00 грн; стягнення з [PERSON] на користь Тернопільської міської ради коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 6\~076,15 грн. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved