Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

17 липня 2024 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 07 листопада 2020 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у вигляді заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26 червня 2024 року у нього виник борг у сумі 54951,52 грн. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на погашення заборгованості. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг по кредиту та сплачений ним судовий збір. Ухвалою судді від 14 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 49). 15 серпня 2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково з таких підстав (а. с. 5-61, 64-74). Анкета-заява не містить даних про те, яку саме картку отримав відповідач, строк її дії та розмір наданого кредиту, не вказано відомості про номер карткового рахунку, дати вручення картки за цим договором та наданим розрахунком заборгованості, вид картки, а також йому не видано договір про надання банківських послуг. [PERSON] зазначає, що підпис у анкеті-заяві не є ідентичним його підпису у паспорті, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не є належним доказом, оскільки не зрозуміло чи вони стосуються ПАТ КБ «ПриватБанку» чи АТ «А-Банк», не містять підпису позичальника та не є складовою частиною договору, укладеного між сторонами. Також не надані докази того, що саме цей Витяг з Тарифів та з Умов надані у редакції найбільш сприятливими для задоволення позову. Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну вартість кредиту, а ознайомлення з ним та підписання не означає укладення, бо він не фіксує волю сторін договору, його змісту. Також [PERSON] вказує, що розрахунок заборгованості є неналежним доказом підтвердження позовних вимог, оскільки він фактично використав кредитні кошти у сумі 100186,52 грн, а повернув 45235 грн, в тому числі безпідставно стягнуті кошти у сумі 746,36 грн незрозумілих відрахувань та 35520,06 грн непогоджених з ним відсотків та 2478,95 грн як щомісячний платіж за кредитним договором «Плата частинами» №ABHOCY1604741132475 від 07 листопада 2020 року, то з нього на користь позивача підлягає стягненню різниця вказаних сум у розмірі 16206,15 грн. Окрім того, [PERSON] зазначив, що він не погоджував сплату відсотків, а тому списання банком з його картки коштів у рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним. Посилаючись на викладені вище обставини, відповідач просить позов ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково в сумі 16206,15 грн. Представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково (а. с. 77). Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 07 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої він ознайомився з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором про надання банківських послуг до його складення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua, зобов`язався виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку АВаnk24 з метою посвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківський послуг (а. с. 9). Разом з цим, означена вище анкета-заява не містить відомості про розмір процентної ставки, суму кредиту. Того ж дня [PERSON] простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 2874 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому визначені умови кредитного договору, зокрема: сума/ліміт кредиту до 200 000 грн; строк кредитування 240 місяців; базова процентна ставка 44,4% на рік (а. с. 10). Додані банком до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» відповідачем не підписані (а. с. 23-29). Згідно з довідкою за картками [PERSON] було відкрито рахунок та видано карту строком дії до червня 2027 року (а. с. 20). Відповідно до довідки за лімітами [PERSON] за період з 07 листопада 2020 року по 26 червня 2024 року встановлено кредитний ліміт: 07 листопада 2020 у розмірі 20000 грн, який неодноразово змінювався, останній раз 23 лютого 2024 року до 33500 грн (а. с. 21). Із виписки по картці [PERSON] за період з 07 листопада 2020 року по 26 червня 2024 року загальна сума витрат становить 100186,52 грн, сума зарахувань за цей період - 45235 грн, сума комісій - 321,48 грн, сума кешбеку - 0 грн (а. с. 11). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд зазначає, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07 листопада 2020 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, зокрема, у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, що відповідає висновкам щодо застосування відповідних норм права, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Стосовно підписання відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені всі умови кредитування, суд зазначає таке. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказаний висновок щодо застосування норми права викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Тобто, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», яка не містить розміру кредитного ліміту, кредитування, типу картки, яку отримав [PERSON] , а також розміру відсоткової ставки за використання кредитного ліміту. До позовної заяви додана копія Паспорту споживчого кредитування, який підписано позивачем 12 січня 2021 року і який містить відомості по трьох типах кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна Голд», «Зелена». Підписаний за допомогою підтвердження з номера мобільного телефону [PERSON] . Паспорт споживчого кредитування не є складовою договору про споживчий кредит і не може бути доказом фіксації волі сторін договору та його змісту, а тому указаний документ суд відхиляє як неналежний доказ заявлених позовних вимог. Позивачем також до позовної заяви додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.8-15), який не містить підпису відповідача (а.с.13-19, 20-21). Тобто, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms), не містять відомостей про період їх чинності і могли змінюватись в односторонньому порядку банком без узгодження з відповідачем. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] , умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ « Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена» та витяг з умов та правил надання банківських послуг через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] , кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд не приймає доводи відповідача про те, що підпис у анкеті-заяві не є ідентичним його підпису у паспорті, оскільки доказів на підтвердження цього ним не надано, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від нього не надходило. Як установлено з виписки про рух коштів по кредитній картці, яка видана [PERSON] , останній використав кредитні кошти в сумі 64695,07 грн, а повернув позивачу кошти в сумі 45235 грн, тому різниця в сумі 19460,07 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту, підлягає стягненню з нього на користь позивача. Кошти в сумі 34745,09 грн, які вносилися відповідачем на погашення кредитного договору, позивачем було безпідставно зараховано на погашення заборгованості за відсотками за використання кредитного ліміту. Суд також зазначає, що згідно з випискою про рух коштів по картковому рахунку відповідача о 23:59 год 21 лютого 2024 року здійснювались дві операції під назвою ABNK, в результаті яких здійснено списання коштів у сумі 486,64 грн та 259,72 грн, однак матеріали справи не містять відомостей про те, за що саме було здійснено списання коштів, а відтак суд позбавлений можливості визначитись із правомірністю їх списання та не включив вказану суму у загальну суму коштів, як таких, що були витрачені відповідачем, а тому вказана сума стягненню з [PERSON] не підлягає. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із [PERSON] на користь позивача 19460,07 грн заборгованості за тілом кредиту, а в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1072,31 грн (19460,07 грн х 100% : 54951,52 грн х 3038 грн : 100% = 1072,31 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial