overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

31 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.07.1991 року. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що сімейне життя між сторонами не склалось, так як у них різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивачка з відповідачем спільне господарство не веде, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Окрім того, вказує, що відповідач її ображає, вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що 27 липня 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1195, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Постановою Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/18545/24 від 09.07.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП. На даний час між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась і не може бути відновлена. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України зважаючи на те, що виготовлення повного тексту рішення потребує значного часу, суд проголошує вступну та резолютивну його частини. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У червні 2024 року заявники звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявники не з`явились, подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, вимоги заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 24 серпня 2023 року сторони уклали договір між батьками щодо визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. [PERSON] не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення спільної заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища заявника на дошлюбне не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему\~«Електронний суд»\~звернулося з\~позовом до\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №19.11.2023-100001835 від 19.11.2023 в сумі 12570,07 гривень. Позов мотивований тим, що 19.11.2023 між відповідачем та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді був укладений кредитний договір (оферти) №19.11.2023-100001835. В заявці до договору сторони погодили, що сума кредиту в розмірі 6 000 грн надана на 70 днів за процентною ставкою 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит, розмір якої не може бути збільшений в односторонньому порядку. Розмір комісії, пов`язаної з наданням кредиту, визначений у 15% і становить 900 гривень. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 27.01.2024 утворилась заборгованість у розмірі 12570,07 грн, з яких 6 000 грн заборгованість по тілу кредиту, 5670, 07 грн заборгованість за процентами, 900 грн комісія, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відзив на позовну заяву не надходив. На підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до\~приписів пункту\~3\~частини восьмої\~статті 128\~ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, оскільки за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) судовий виклик не отримав, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відповідно до ч. 6 ст. 259, ч. 1 ст. 268 ЦПК України. -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача (боржник/спадкодавець) [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з його смертю відкрилась спадщина та в Спадковий реєстр внесено реєстраційний запис № 70621400. На теперішній час позивач не може прийняти спадщину, так як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про арешт спадкового нерухомого майна, що залишилось після смерті батька, а саме: 04.04.2018 року до автоматизованої системи виконавчого провадження внесено запис про обтяження: 25589890, а також винесено Постанову про арешт майна (нерухомого) боржника 55456316, видану 04.01.2018 року Слов`янським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. 05.02.2020 року до автоматизованої системи виконавчого провадження внесено запис про обтяження: 61130674, стягував Головне Управління ДПС у Донецькій області. 06.02.2024 року позивач звернулась з заявою до Відповідача з проханням зняти арешт з майна боржника у зв`язку з його смертю. В березні 2024 року позивачем отримано відповідь № 18131 від 07.03.2024 року відповідно до якої: «За даними ЄДРВП містяться відомості про виконавче провадження: 55456316 з примусового виконання вимоги № Ф-19-25У виданої 08.11.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДФС у Донецькій області борг у сумі 14270,05 грн. 12.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину. У зв`язку із тим, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Згідно ухвали судді від 05.08.2024 позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 07.08.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у позовній заява просив суд про розгляд справи без його участі. Відповідачка на електронну пошту суду направила заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 14.07.2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї (а/з № 1558 ), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини з апостилем. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем у заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідачка направила на електронну адресу суду заяву про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, в інтересах якої діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач та її представник, які були належним чином повідомлені про час, дату та спосіб розгляду справи не з`явились, їх их неявка не перешкоджає розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач до\~судового засідання\~не з`явився,\~надав заяву\~в якій\~зазначив,\~що позов\~визнає та\~не заперечує\~проти стягнення\~з нього\~аліментів.\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180, ст. 182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.08.2022 року. \~ \~ \~ \~На теперішній час дитина мешкає разом з матір`ю, що вбачається з витягів з реєстру територіальної громади № 2024/003758266 від 16.04.2024 та № 2024/003758878 від 16.04.2024. Враховуючи обставини справи та факт повного визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги приписи ч. 6\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на корить держави суму судового збору. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82,\~263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

На підставі ст. 268 ЦПК України суд оголошує вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 9,\~12,\~19,\~81,\~82,\~263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до десяти днів, згідно вимог ч.6 ст.259 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Враховуючи, що для викладення обставин справи та обґрунтування висновків необхідний час, суд вважає можливим відповідно до ст.\~259\~ЦПК України оголосити вступну та резолютивну частини заочного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також те, що для складання повного тексту рішення необхідно певний час, у відповідності до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе оголосити вступну та резолютивну частину рішення, із складанням повного тексту рішення не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Адвокат Козар М.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що між його довірителькою та відповідачем 24 березня 2005 року був укладений шлюб. Відомостей про наявність неповнолітніх дітей від даного шлюбу матеріали справи не містять. Однак спільне життя почало погіршуватися через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на переконання позивача реєстрація шлюбу носить лише формальний характер. Тому, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася та згідно прохальної частини позовної заяви, просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заяв чи заперечень на позов не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.11.2011 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського упар ваління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №148 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 24.03.2005. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна не має. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1 211,2 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 11.09.2002 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Рибниця Республіки Молдова, актовий запис №187. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони не підтримують шлюбні стосунки. Життя з відповідачем не склалося. За час перебування у шлюбі у сторін народились діти. Сторони спільне господарство не ведуть. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався, носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, проте про час та місце розгляду справи були повідомленні судом належним чином. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що між [PERSON] та [PERSON] 11.09.2002 року зареєстрований шлюб свідоцтво серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Рибниця Республіки Молдова, актовий запис №187. За час перебування у шлюбі у сторін народились діти. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. При таких обставинах суд вважає, що збереження сім`ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні ухали у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного тексту.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

На підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, зважаючи на складність у викладенні повного судового рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем (а.с. 5-6, 10). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи ці норми, суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу допомогу на утримання дитини, а тому визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні решти частини позовних вимог суд відмовляє. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: partial