Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] , в обґрунтування якого зазначає, що позивач є донькою [PERSON] , який загинув [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що на майно спадкодавця накладено арешт та заборону його відчуження. Із відповіді Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видно, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] .. Виконавче провадження завершене та знищене за закінченням терміну зберігання, арешт майна не знято. Наявність арешту на спадкове майно перешкоджає позивачу в реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину. В інший спосіб захистити свої права позивач не має можливості. Просить зняти арешт з 1/4\~частки квартири\~за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] , накладений постановою про арешт майна боржника серія та номер [NUMBER] , виданий 26.05.2009 Інгулецьким відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції, номер обтяження 8882294 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером №8882294. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Від відповідача відзив на позов не надійшов, про причини неявки свого представника не повідомили. На запит суду надали інформацію щодо виконавчого провадження №8831896. Від третіх осіб пояснення на позов не надійшло, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань до суду не направили. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження вказаний [PERSON] . На підставі договору міни квартири на квартиру від 22 червня 2002 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на праві приватної часткової власності (по 1/4 частці) належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що видно із копії вказаного договору та відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, що видно із свідоцтва про смерть [NUMBER] . 15 травня 2023 року зареєстрована спадкова справа спадкодавця [PERSON] №70648574, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. Із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №380962691\~від \~30.05.2024), видно що за реєстраційним номером обтяження № 8882294 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна боржника [PERSON] (невизначене майно, все майно) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА784704, від 26.05.2009 Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Із листа Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.06.2024 №28.9-34/139421 видно, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №8831896, з примусового виконання виконавчого листа №2-467 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку. На теперішній час вказане виконавче провадження завершене та знищене за закінченням терміну зберігання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до положень ч. 1 ст.15, п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Встановлено, що позивач як донька померлого [PERSON] є спадкоємицею його майна, що складається з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з наявністю чинного арешту на спадкове майно. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). За правилами ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Аналіз даної норми закону дає підстави для висновку, що вчинення виконавцем будь-яких дій чи прийняття рішень можливе виключно в межах виконавчого провадження. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] наявний запис про обтяження арешт всього нерухомого майна №8882294. Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Встановлено, що виконавче провадження, яке перебувало на виконанні в Інгулецькому відділі ДВС стосовно [PERSON] №8831896 завершене та знищене. Питання про зняття арешту, накладеного на майно боржника та виключення з Єдиного державного реєстру боржників, не приймалось. Як передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вичерпний перелік підстав для зняття арешту безпосередньо державним виконавцем встановлений ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вчинення будь-яких дій безпосередньо державним виконавцем по завершеним виконавчим провадженням законодавством не передбачено. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд доходить висновку про те, що підстав для перебування під арештом майна належного [PERSON] , а саме 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] ,\~на даний\~час не\~існує.\~Відповідач відзив\~на позов\~не подав,\~доводи позивача\~не спростував,\~не надав\~доказів повторного\~пред`явлення\~виконавчого документа\~до виконання,\~а\~наявність накладеного\~обтяження майна\~порушує права\~позивачаяк\~спадкоємця,\~внаслідок чого\~вона \~позбавлена права\~оформити на\~себе спадщину\~та в\~повному обсязі\~користуватися і\~розпоряджатися своїм\~майном на\~власний розсуд,\~ а тому\~право позивача\~підлягає судовому\~захисту у\~заявлений нею\~спосіб шляхом\~зняття арешту\~з майна. Іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved