Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі», в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2017 по 31.01.2024 за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач. В зв`язку з тим, що відповідач не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги, за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 40562,82 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник Концерну «Міські теплові мережі» у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням, до суду повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання». Вказані судові повістки вважають врученими в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, що кореспондується із положеннями п. 3, 4 ч. 8ст.\~128\~ЦПК України та правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31.08.2022 року у справі № 760/17314/17). Крім того, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщенням офіційного оголошення на сайті суду, яке було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 20.06.2024 року. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.11.2004 року по теперішній час. Не зважаючи на відсутність договору між відповідачем та концерном, останній здійснював, у період виникнення спірних правовідносин з 01.01.2017 по 31.01.2024 та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] житлово-комунальні послуги. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. 02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному сайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. З 01.11.2021 року між концерном та відповідачем укладений типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період 01.01.2017 по 31.01.2024 Концерном «МТМ» були надані, а відповідачем за вказаною адресою спожиті житлово-комунальні послуги без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст.\~20, п. 5 ч. 2 ст.\~7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року\~та\~№2189-VIII від 09.11.2017 року\~відповідно (далі Закони України №1875-IV, №2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1\~ст. 9 Закону України №2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Проте, як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, зобов`язання зі сплати спожитих послуг останній належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 40562,82 гривень, що підтверджується відповідною довідкою та розрахунком ( а.с. 14-18 ). У відповідності до ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст.\~610,\~611 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved