Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 09.07.2014 у сумі 48\~632,07 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: 31\~959,60 грн. заборгованість за кредитом; 16\~672,47 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за штрафами. Ухвалою суду від 03 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, надісланий відповідачем, відповідно до змісту якого [PERSON] не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. 26 липня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, надіслана представником позивача [PERSON] , відповідно до якого представник просить розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року витребувано докази у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до поданого клопотання та відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відповідно до відзиву на позовну заяву, просила при ухваленні рішення у справі врахувати доводи, викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та не доведено відповідачем зворотного, 10.10.2011 [PERSON] особисто підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 17 - копія анкети-заяви). Своїм підписом відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-Банку та згоду, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять між нею і банком договір про надання банківських послуг; вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, котрі були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді; була повідомлена, що Умови та Правила надання банківських послуг викладені на офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua, вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві. 09.07.2014\~ [PERSON] відкрито в АТ «А-Банк» рахунок № [NUMBER] та видано наступні\~картки:\~№ [NUMBER] ,\~строком дії\~до лютого місяця 2021 року,\~№ [NUMBER] ,\~строком дії\~до грудня місяця 2025 року (а.с. 30). Згідно довідки за лімітами, 17.01.2022 на картковий рахунок відповідача був встановлений кредитний ліміт у розмірі 33\~000,00 грн.\~(\~а.с. 51). Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 статті 633 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати відсотків. Положеннями частин 1, 2 статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з наданим позивачем АТ «А-Банк» розрахунком (а.с. 4-16), заборгованість відповідача станом на 17.04.2024 становить 48\~632,07 грн., яка складається з наступного: - 31\~959,60 грн. заборгованість за кредитом; - 16\~672,47 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за штрафами. Як вбачається з виписки по картці, виданої на ім`я [PERSON] , у період з 09.07.2014-17.04.2024, відповідач активно користувалася кредитними коштами, наданими АТ «А-Банк», сума витрат за вказаний період складає 256\~521,09 грн., сума зарахувань за вказаний період складає 208\~352,18 грн., сума комісії 4\~661,16 грн., сума кешбеку 116,04 грн. ( а.с. 18-49). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», як невід`ємної частини спірного договору. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву-Анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Суд приходить до висновку, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк», в період з часу виникнення спірних правовідносин, 09.07.2014, до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в АТ «А-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказане вище повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене вище, беручи частково до уваги відзив відповідача на позов, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на його користь 16\~672,47 грн. заборгованості за відсотками. Однак, суд вважає встановленим факт наявності заборгованості у відповідача за кредитом у сумі 31\~959,60 грн., тому вказаний розмір заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, посилання відповідача на недоведеність позивачем факту отримання картки та користування нею кредитними коштами на умовах, зазначених позивачем у позовній заяві не заслуговують на увагу, оскільки доводи відповідача спростовані доказами, наданими позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що доказів, які б спростовували неправомірність нарахувань за кредитом позивачем, відповідачем не надані, не надано контр розрахунку, або доказів погашення відповідачем своїх борговим зобов`язань перед банком. Згідно частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 70), однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1\~989,91 грн. (31\~959,60 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3\~028,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / (48\~632,07 грн. сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial