Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення\~пені за\~про-строчення\~сплати аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Судовим наказом по справі №727/1004/22 стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника алі-ментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2022 року і до повноліття дитини. На виконання судового наказу постановою від 23.02.2022 року було відкрито виконавче провадження. Стверджує, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обо-в`язків по вихованню дитини, при цьому жодного разу не сплатив жодної суми. На основі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 53 090,73 грн. 03.01.2024 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. 04.04.2024 року представник відповідача, адвокат Павалюк Г.В., звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Вказану заяву аргументує тим, що відповідач [PERSON] не був повідомлений про відкриття відносно нього виконавчого провадження належним чином, оскільки проживав за кордоном у Польщі. Також зазначила, що 26.03.2024 року відповідачем бу-ла сплачена заборгованість за аліментами у повному обсязі у розмірі 77848,70 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.04.2024 року заочне рішення було скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спроще-ного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час роз-гляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] , адвокат Рокіщук М.Ю., в останнє судове засі-дання не з`явилась, направила заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час роз-гляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Представник відповідача, адвокат Павалюк Г.В., в останнє судове засідання не з`я-вилась. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові мате-ріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у госпо-дарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказу-ються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до копії судового наказу від 11.02.2022 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утри-мання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 від-сотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2022 року і до повноліття дитини (а.с.8). За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти на-лежному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передба-чена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На плат-ника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утво-рилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою за-робітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В ін-ших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумо-вили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, по-в`язаних з її матеріальним забезпеченням. Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому по-винен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне від-ступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, з огляду на таке. Відповідно до Закону України від 26.04.2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитин-ства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охо-рону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні за-сади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достат-німи для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духов-ного розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, прожи-вання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від про-живання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпе-чувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, мо-рального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК Укра-їни. Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права ди-тини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», алі-менти, одержані на дитину, є власністю дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів ви-конання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі од-ного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня про-строчення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказу-вання не може ґрунтуватись на припущеннях. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину. Проте, свої зобов`язання вчасно не виконував. Наведені представ-ником відповідача докази щодо необізнаності відповідача про необхідність сплачувати аліменти суд не приймає до уваги, оскільки відповідачу було відомо про його фак-тичний обов`язок приймати участь в утриманні дитини, передбачений СК України. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 29.09.2023 року по ВП №68746350, наданого Першим відділом державної виконавчої служби у м. Чернівці, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 29.09.2023 року склала 53 090,73 грн. (а.с.5). Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне викону-ватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК Ук-раїни пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити роз-мір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня пору-шення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рі-шення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із простро-чених платежів та визначивши її загальну суму. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми не-сплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк ви-конання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати алі-ментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день про-строчення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розра-ховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплаче-них аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне ви-конуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини пер-шої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням уста-новленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахо-ваної пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розра-хунком заборгованості зі сплати аліментів від 29.09.2023 року по ВП№68746350 (а.с.5), виконаним державним виконавцем, який належними доказами в судовому засіданні не був спростований відповідачем. На\~ підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату та несплату алі-ментів у розмірі 53090,73 грн. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved