Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 у розмірі 15 558,32 грн., заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 у розмірі 42 167,07 грн.; заборгованості за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 в розмірі 301,48 грн.; суми збитків від інфляції за період з січня 2023 по березень 2024 в розмірі 1 939,97 грн.; 3% річних за період з 03.01.2023 по 14.04.2024 у розмірі 1 453,51 грн. та судових витрат у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є надавачем послуги з постачання теплової енергії у м. Кривому Розі. КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснюється постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, власником якого є [PERSON] для потреб опалення за адресою: [ADDRESS] , загальна площа якого становить 53,0 кв.м. Зазначене приміщення згідно рішення виконавчого комітету КМР №531 від 09.07.2008 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» квартира [ADDRESS] переведена в нежитлове приміщення під розміщення магазину непродовольчих товарів. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньо будинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Отже, відповідач отримувала теплову енергію, так як приміщення №1 не виокремлено від внутрішньо будинкового комплексу трубопроводів та обладнане для забезпечення опалення будинку [ADDRESS] на опалення об`єкту по [ADDRESS] становить 0,0590 Гкал/год. Відповідач не виконувала в добровільній формі обов`язок щодо сплати за фактично отриману теплову енергію, в результаті чого за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 заборгованість за спожиту теплову енергію складає 15 558,32 грн. З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII. Отже, після 05.11.2021 року договірні відносини щодо надання КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] продовжилися шляхом приєднання споживача до публічного договору - «Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії», текст якого було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» від 05.10.2021 року. Свої договірні зобов`язання позивач виконав, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого Договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Відповідач не виконала законодавчий та договірний обов`язок, не здійснює розрахунок у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 утворилась заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 42167,07 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 в розмірі 301,48 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України, сума збитків від інфляції становить 1939,97 грн. (з січня 2023 по березень 2024), 3% річних становить 1453,51 грн. (з 03.01.2023 по 14.04.2024). Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 61420,35 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.54). Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог по справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Відкладено розгляд цивільної справи за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергіїна 06 вересня 2024 року о 09.00 год. (а.с.99). 01 липня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Індутного-Шматько С.М. надійшло клопотання про застосування строку позовної давності, в якому просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у позові. 09 липня 2024 року від представника КПТМ «Криворіжтепломережа» - Костікової Є.В. до суду надійшло заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в обґрунтування яких зазначила наступне. Згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України, який діяв до 30.06.2023. Позовна заява подана до суду 13.05.2024, тобто КПТМ «Криворіжтепломережа» заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 в межах трирічного строку позовної давності, а перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 року закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, просила суд в задоволенні заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності - відмовити. Від представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» - Костікової Є.В. до початку судового засідання, 06.09.2024 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник Індутний-Шмалько С.М. в судове засідання, призначене на 06.09.2024 року не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином, в тому числі через доставку судових повісток на 06.09.2024 року та ухвали про прийняття заяви про уточнення позовних вимог від 20.08.2024 року в електронний кабінет. Клопотань про перенесення судового розгляду до суду не надходило. Відзив на позовну заяву надано не було. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2019 року, [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняла в особисту приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно рішення виконавчого комітету КМР №531 від 09.07.2008 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» квартира [ADDRESS] переведена в нежитлове приміщення під розміщення магазину непродовольчих товарів (а.с.8). Згідно Довідки щодо розрахунку теплового навантаження, теплове навантаження на опалення об`єкту за адресою: [ADDRESS] визначено розрахунковим методом, виходячи з опалювальної площі та теплового навантаження житлового будинку і становить 0,0590 Гкал/год (а.с.9). З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (а.с.11-13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365198737 від 09.02.2024, квартира загальною площею 53 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2019 року (а.с.14). Починаючи з 2019 року за адресою: [ADDRESS] , була подана теплова енергія, що підтверджується актами про подачу та про припинення теплової енергії за період з 2019 по 2022 рік (а.с.15-17 зворот). До позову додано звіти за періоди використання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 2019 по 2022 (а.с.18-27). Згідно розрахунку заборгованості за теплову енергію за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 за адресою [ADDRESS] , заборгованість складає 15 558,32 грн (а.с.39). Згідно розрахунку заборгованості по договору №12121 за період з 0.11.2021 по 18.07.2022, заборгованість [PERSON] за теплову енергію складає 42167,07 грн. (05.11.2021-31.03.2022), за абонентське обслуговування (05.11.2021-18.07.2022) складає 301,48 грн. (а.с.40). За розрахунком боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2023 по березень 2024, сума інфляційних втрат складає 1939,97 грн. За розрахунком 3% річних за період з 03.01.2023 по 14.04.2024, сума 3% річних становить 1453,51 грн. (а.с.41). Позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа» було направлено відповідачу [PERSON] Претензію №6 20.03.2024 року та Претензію №12121/14917 31.01.2024 року щодо сплати заборгованості (а.с.42-46). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII). Встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». З 05.11.2021р. згідно п. 35 Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. З 05.11.2021 року згідно з п. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що відповідач [PERSON] не зареєстрована за спірною адресою, проте, є власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 04.11.2019 року, на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Стюрко О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2391 та на теперішній час відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа». Згідно розрахунку заборгованості за теплову енергію за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 за адресою [ADDRESS] , заборгованість складає 15 558,32 грн. Згідно розрахунку заборгованості по договору №12121 за період з 0.11.2021 по 18.07.2022, заборгованість [PERSON] за теплову енергію складає 42167,07 грн. (05.11.2021-31.03.2022), за абонентське обслуговування (05.11.2021-18.07.2022) складає 301,48 грн. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України №2189-VІІІ житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону №2189-VІІІ). Відповідно до частини 2 статті 12 Закону №2189-VІІІ договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі правила № 690) та типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. За змістом пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2189-VІІІ комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2189-VIII передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього ж Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судовим розглядом встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії визначений в установленому законом порядку. Так, тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: з 31 грудня 2017 року - постановою №1536 від 28 грудня 2017 року, з 06 жовтня 2018 року - постановою №240 від 27 лютого 2018 року, з 01 січня 2019 року - постановою №1752 від 10 грудня 2018 року, з 25 жовтня 2021 року - рішенням ВК КМР №530 від 22 жовтня 2021 року, з 20 жовтня 2022 року - рішення ВК КМР №866 від 19 жовтня 2022 року. Статтею 525 ЦК України, передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо періодів з 04.11.2019 по 18.07.2019, протягом дії опалювальних сезонів, позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , виконував належним чином, однак відповідач оплату за спожиті послуги не вносила, в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунками заборгованості. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2023 по березень 2024, сума інфляційних втрат складає 1939,97 грн. За розрахунком 3% річних за період з 03.01.2023 по 14.04.2024, сума 3% річних становить 1453,51 грн. Щодо клопотання сторони відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу». Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Частиною 1 ст. 9 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Крім того, обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України "Про теплопостачання". Як вже зазначалось судом, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку. У даній справі Позивач звернувся до суду з позовом 13 травня 2024 року, тобто після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів за листопад 2019 року включно. Між тим, судом враховується, що, згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України. З 1 липня в Україні завершилася дія карантину та режиму надзвичайної ситуації у зв`язку з пандемією коронавірусу. Це встановлено постановою Кабміну від 27 червня 2023 р. N 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". За таких обставин, законом передбачено продовження позовної давності щодо вимог за якими перебіг позовної давності не закінчився станом на 12 березня 2020 року. Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за листопад 2019 року закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом щодо стягнення заборгованості за період з 04.11.2019 по 18.07.2022 (в межах заявлених вимог). Враховуючи вищенаведені вимоги закону, заява сторони відповідача в частині застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Отже, позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 у розмірі 15558,32 грн. Таким чином, позовна заява Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме стягненню з відповідача заборгованості за теплову енергію за період з 04.11.2019 по 04.11.2021 у розмірі 15 558,32 грн.; заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 у розмірі 42 167,07 грн.; заборгованості за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 18.07.2022 в розмірі 301,48 грн.; суми збитків від інфляції за період з січня 2023 по березень 2024 в розмірі 1 939,97 грн.; 3% річних за період з 03.01.2023 по 14.04.2024 у розмірі 1 453,51 грн. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved