Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] , засобами поштового зв`язку №4602511062750, заінтересована особа: Тернопільська міська рада, звернулася в суд із заявою про: 1) встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON] (до одруження [PERSON] ), [INFO] є дочкою [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] ; 2) також те, що саме [PERSON] є власником земельної ділянки для садівництва, площею 600 м.кв., на території Товариства «Тернопільське» №383 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №010580 від 19 березня 1998 року, та частини квартири з прибудовою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року (а.с. 2). В обґрунтування вказаної заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] у віці 84 роки померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: частина квартири з прибудовою [ADDRESS] , а також земельна ділянка для садівництва, площею 600 м.кв., на території Товариства «Тернопільське» №383. З метою прийняття спадщини, заявниця звернулася до нотаріуса, однак, їй було роз`яснено, що остання не може успадкувати майно після смерті своєї матері, оскільки її мати в свідоцтві про народження заявниці вказана як [PERSON] . Крім того, у правовстановлюючих документах є розбіжності, зокрема: у Державному акті на право приватної власності на землю спадкодавець вказана як « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності на житло та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно мати записана як « [PERSON] ». Відповідно до даних свідоцтва про одруження батьків заявниці, серії [NUMBER] від 29 травня 1960 року, вбачається, що її батьки записані як [PERSON] та [PERSON] . В свідоцтві про смерть батько вже записаний як [PERSON] . В паспорті громадянина України та картці платника податків мати записана як [PERSON] . Таким чином, оскільки наявні розбіжності при написанні прізвища та імені її матері, батька, допущені внаслідок перекладу чи безпідставної зміни прізвища та імені, застосування різної транслітерації з російської мови на українську та навпаки. Наведені факти стали перепоною для успадкування [PERSON] майна після смерті матері. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Тернопільська міська рада про встановлення фактів, що має юридичне значення (а.с. 16). Від Тернопільської міської ради надійшли заперечення на заяву про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, в яких представник просив відмовити заявниці в частині визнання права власності на прибудову [ADDRESS] , за [PERSON] , посилаючись на те, що дана вимога в цій частині є безпідставною та не обґрунтованою. Вказує, що заявником не надано жодних документів з приводу існування чи законності добудови [ADDRESS] , а відтак, є достатньо підстав вважати, що дана добудова є самочинним будівництвом у розумінні статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Оскільки, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. З приводу інших позовних вимог ТМР покладається на думку суду (а.с. 30). Суд протокольною ухвалою від 18 липня 2024 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савки В.І. про надання інформації та витребування документів спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 34-36, 38). 06 серпня 2024 року на вказаний запит суду від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савки В.І. надано копію спадкової справи №64/2023 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 40-50). Заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Братівник І.В. в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просили задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа: Тернопільська міська рада у судове засідання не з`явилася, проте, надіслала на адресу суду клопотання, в якому просили розгляд справи проводити без їх участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству із [PERSON] . Вона спілкувалась з [PERSON] , яка була матір`ю заявниці, дочка постійно до неї приходила, доглядала її. Свідок підтвердила, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є дочкою [PERSON] . Свідок добре знала померлу, вона жила навпроти її квартири. [PERSON] доглядала маму, допомагала їй у всьому. Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , запис за №726, 29 травня 1960 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , місце реєстрації Залізничне Райбюро ЗАГС міста Львова (а.с. 10). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , запис за № [NUMBER] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7, 45). 16 лютого 1985 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , запис за №168 (а.с. 12, 45 зворотня сторона). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядження (наказу) від 04 січня 1994 року №5683, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9, [PERSON] 1/9 (а.с. 9). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія ТР №010580, [PERSON] , на підставі рішення Тернопільської міської Ради народних депутатів від 24 грудня 1997 року №1123, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 600 м.кв., розташованої на території товариства «Тернопільське» №383. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1222 (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , актовий запис за №652 (а.с. 11). 19 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт на належне їй все майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 42). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , актовий запис за №1600 (а.с. 4, 41 зворотня сторона). 12 грудня 2023 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, заява №196, спадкова справа №64/2023 (а.с. 41). Відповідно до довідки про осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 47 зворотня сторона). За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. При цьому процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість виникнення у майбутньому. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження №61-3238св22) вказано, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право. У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року в справі №198/99/15-ц (провадження №61-7049св22) зазначено, що згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України). Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З врахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що заявниця не в змозі встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю, що впливає на оформлення спадкоємцем [PERSON] спадкових прав, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме, що заявниця є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Щодо встановлення факту належності, що саме [PERSON] є власником земельної ділянки для садівництва, площею 600 м.кв., на території Товариства «Тернопільське» №383 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №010580 від 19 березня 1998 року, та частини квартири з прибудовою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року, суд вважає, що вимоги заяви в цій частині до задоволення не підлягають з огляду на наступне. Згідно роз`яснень, які містяться в пунктах 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичної особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відтак, з часу смерті фізичної особи її цивільні права та обов`язки припинено. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (пункт 11 частина 1 статті 346 ЦК України). Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проте, чинним ЦК України не передбачено захист цивільних прав та інтересів померлої особи, оскільки правоздатність такої особи припинена. Таким чином, суд не вправі вирішувати питання про права [PERSON] , яка померла [INFO] , цивільна процесуальна правоздатність якої припинена у зв`язку зі смертю. Цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, переходять у спадщину. Суд роз`яснює, що у випадку неможливості оформлення спадкових прав на майно спадкодавця, особа вправі захистити свої майнові права у спосіб, визначений законом, який не втрачений для заявника, шляхом звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial