Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що перебував у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2018 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від заробітку до досягнення повноліття. Зазначає, що на момент винесення рішення про стягнення аліментів він був офіційно працевлаштований та мав змогу сплачувати аліменти в визначеному розмірі. На даний час його матеріальний стан змінився, він звільнився з роботи. Крім того, він повторно уклав шлюб та у шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В зв"язку з вищевикладеним просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 троку на користь [PERSON] з 1/3 частини всіх видів заробітку на 2000 гривень щомісячно в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року справу № 306/1044/24 (провадження № 2/306/534/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 14). 23 травня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 16). Позивач в судове засідання не з"явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляду справи без участі, позовні вимоги підтримує(а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.18, 22-23) заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2018 року розмір аліментів, визначений рішенням Свалявського районного суду від 23.08.2012 року, змінений рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20.09.2012 року про стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] ... змінено, призначивши до стягнення аліменти із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13) 03 листопада 2018 року позивач уклав шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19) В шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11) 23 грудня 2022 року позивач звілений з посади за угодою сторін, що підтверджується записом в трудовій книжці серї [NUMBER] від 23 січня 2007 року (а.с.7,8). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина перша ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України). Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився, він одружився та у нього на утриманні знаходиться ще двоє малолітніх дітей. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження зміни сімейного стану позивачем надано копію свідоцтва про укладення шлюбу, та копії свідоцтв про народження дітей,тому виходячи з положень ст.3 СК України судом встановлено, що після прийняття рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в нього змінився сімейний стан. Виходячи з вимог ст.192 СК України зменшення раніше встановленого розміру аліментів можливе при погіршенні матеріального стану платника. Зазначена обставина також підлягає доказуванню і повинна бути доведена позивачем належними та допустимими доказами. Погіршення матеріального становища - це умови існування фізичної особи, які проявляються при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо), у порівняні з тими, які в неї були раніше. На підтвердження зміни матеріального стану позивач посилався на ту обставину, що на даний час він офіційно не працевлаштований та в 2022 році був звільнений з роботи. При визначенні розміру аліментів суд на підставі ч.1 ст.182 СК України враховує також стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просив зменшити розмір аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 троку на користь [PERSON] з 1/3 частини всіх видів заробітку на 2000 гривень щомісячно в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує фактичні обставин справи, які існують на час виникнення спірних правовідносин, вимоги закону щодо обов`язку кожного з батьків приймати участь в утриманні дитини в однаковому розмірі, обставини, що зазначені в ст.182 СК України, а тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved