Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

МТСБУ в особі представника [PERSON] звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресув розмірі 47524,11 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 31.10.2021 о 04 годині 50 хвилин в населеному пункті [ADDRESS] , відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Leaf», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», строк дії договору страхування на момент ДТП діяв. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий 01.11.2021 звернувся до позивача із відповідною заявою про страхове відшкодування. За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви, позивачем було відкрито регресну справу № 80857. За замовленням позивача 29.11.2021 р. оцінювачем [PERSON] було складено Звіт № 1278, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Prius, номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 82526,07грн. з урахуванням ПДВ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля складає 50713,26 грн. Позивач, на підставі довідки № 1 від 30.12.2022 та Наказу №3/124 від 02.01.2023 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 45811,29 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 1712,82 грн. Таким чином, позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілому, завдана відповідачем. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг з оплати проведення експертизи, які підлягають відшкодуванню позивачу складає 47524,11 грн. Посилаючись на обов`язок відповідача як особи, винної у ДТП, позивач просив суд відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду та стягнути зі [PERSON] на користь МТСБУ грошові кошти у розмірі 47524,11 грн. Ухвалою від 17 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Сторонам роз`яснено права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. У відзиві на позовну заяву [PERSON] в особі представника [PERSON] просив закрити провадження у справі з наступних підстав. Представник відповідача зазначила, що дійсно 31.10.2021 року о 04 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , в місті Харкові по пр. Науки, 77, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на в т. ч. транспортний засіб Toyota Prius, державний номерний знак [NUMBER] , чим заподіяв матеріальну шкоду його власнику [PERSON] . У зв`язку із тимчасовою відсутністю чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди було здійснене за рахунок особистих коштів відповідача. Так, за наслідками переговорів між відповідачем та потерпілим було досягнуто домовленість про суму відшкодування у розмірі 1400 доларів США. 09 грудня 2021 року потерпілим [PERSON] було отримано від [PERSON] 1400 доларів США в якості повної компенсації матеріальної шкоди, завданої в ДТП, що сталося 31.10.2021, про що потерпілим власноручно складено розписку, в якій останній зазначив (мовою оригіналу): «Я, [PERSON] , на сегодняшний, получил от [PERSON] , компенсацию в размере 1400 долл. США в счет возмещения ДТП, которое было 31.10.21 г. Претензий материального и морального характера к [PERSON] не имею и обязуюсь не обращаться по поводу компенсации за причиненный мне ущерб в суд, МТСБУ и иные соответствующие органы. В МТСБУ не обращался. 09.12.21 г. подпись [PERSON] Паспорт: МН 345314 от 26 апреля 2002 г выдан Московским МВ ХМУ УМВС Украины в Харк. Обл.» Таким чином, потерпілий [PERSON] , ввів в оману винуватця ДТП, в тім, що не буде звертатись до МТСБУ, хоча на момент отримання коштів та написання розписки, ним вже було подано заяву на відшкодування до МТСБУ, а також було умисно приховано від МТСБУ той факт, що на момент виплати він отримав грошову компенсацію від винуватця ДТП. В даному випадку вбачається спір про безпідставне отримання коштів потерпілим [PERSON] від МТСБУ, оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про страхування» (в редакції чинній на дату призначення виплати) підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні. Вказані обставини свідчать про відсутність предмету спору, що є підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача просив справу розглядати за відсутністю сторони позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31 жовтня 2021 року о 04 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , в місті Харкові по пр.Науки, 77, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортні засоби Toyota Prius, державний номерний знак [NUMBER] , Nissan Qashqai, державний номерний знак [NUMBER] , BMW M235J, державний номерний знак [NUMBER] , які стояли вздовж правого краю дороги. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.п.2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року у справі № 638/17389/21, яка набрала законної сили 11.12.2021 року, притягнуто [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.11.2021 року, копією постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] на час ДТП була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 203919534 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», зі строком дії до 07.05.2022. На час скоєння вказаного ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі Звітом з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля № 1278 від 29.11.2021 року, складеним ФОП [PERSON] , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №771/19 від 11.10.2019, та оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , складає 50713,26 грн з урахуванням ПДВ на складові КТЗ. Відповідно до Акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 80857 по справі № 80857, ФОП [PERSON] виконано, а МТСБУ прийнято роботи з проведення автотоварознавчого дослідження на суму 1712,82 грн. 01 листопада 2021 року, оскільки завдана шкода в результаті ДТП [PERSON] потерпілому відшкодована не була, [PERSON] звернувся МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Згідно з Довідкою № 1 від 30.12.2022 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих, складеною провідним спеціалістом [PERSON] , підтверджена шкода по майну, яка підлягає до сплати [PERSON] , складає 45811,29 грн. Відповідно до Наказу МТСБУ № 3/124 від 02.01.2023 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до увагу довідку № 1 від 03.03.2021 та документи надані МТСБУ по справі № 80857, МТСБУ прийнято рішення сплатити на рахунок [PERSON] 45811,29 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 03 січня 2023 року листом за вих. № 3-01б/285 МТСБУ надіслало на адресу [PERSON] досудову вимогу, в якій запропонувало в добровільному порядку сплатити на рахунок МТСБУ грошові кошти у розмірі 45811,29 грн розмірі регламентної виплати та 1712,82 грн витрати на послуги незалежного експерта, а всього розмір відшкодування 47524,11 грн. Матеріали справи не містять доказів добровільного відшкодування [PERSON] зазначеної суми грошових коштів на рахунок МТСБУ. Як вбачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. У даній справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілому у ДТП [PERSON] за страховика винної особи [PERSON] з посилання на те, що цивільно-правова відповідальність останнього на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті). Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У справі, що розглядається, встановлено, що 31 жовтня 2021 року о 04 годині 50 хвилин у м. Харкові по пр.Науки, 77, сталася ДТП за участю автомобілів Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої автомобіль TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. На час скоєння вказаного ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як свідчать матеріали справи, 02.01.2023 року МТСБУ, за заявою власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , який 01.11.2021 звернувся із заявою про отримання страхового відшкодування, прийнято рішення про здійснення виплати грошових коштів у розмірі 45811,29 грн. Відповідно до пункту 1.2. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування». Звертаючись із позовом до суду, МТСБУ обґрунтував наявність у нього права на стягнення шкоди в порядку регресу із посиланням на приписи статі 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначивши про здійснення ним регламентної виплати потерпілій у ДТП особі регламентної за страховика винної особи, цивільно-правова відповідальність якої в ДТП не була застрахована відповідачем. Правовий статус\~МТСБУ у свою чергу визначено в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, у спірних правовідносинах позивач не є страховиком потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] ) за договором добровільного страхування, а регламентна виплата, яку здійснило МТСБУ цій особі припинила деліктне зобов`язання між власником транспортного засобу Nissan Leaf, державний номерний знак [NUMBER] , та власником транспортного засобу TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] . Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19. Згідно з абзацом 2 пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом. Підставою заявлених вимог про відшкодування шкоди в порядку регресу позивачем визначено із посиланням на приписи статей підпункту 38.2.1. пункту 38.2 статті 38, пункт 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обставини перерахуванням ним в порядку статті 41 зазначеного Закону потерпілій у ДТП особі регламентної виплати за страховика винної особи, цивільно-правова відповідальність якої в ДТП не була застрахована. Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у пункті 38.2 цієї статті. Таким чином, оскільки в результаті вказаної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , і [PERSON] на час скоєння вказаного ДТП водій не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з фонду захисту потерпілих та МТСБУ виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 45811,29 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, яка сталася з вини [PERSON] . Щодо доводів відповідача про добровільне відшкодування у повному розмірі завданої шкоди потерпілому суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2021 року потерпілим [PERSON] від [PERSON] в рахунок відшкодування завданої в результаті ДТП майнової шкоди було отримано грошові кошти у розмірі 1400 доларів США, про що складено відповідну розписку. Крім того, у тексті розписки [PERSON] зазначено, що він претензій майнового та морального характеру до [PERSON] не має, наміру звертатися щодо компенсації за спричинену шкоду в суд або МТСБУ не має. В МТСБУ не звертався. Згідно офіційного курсу НБ України станом на 09 грудня 2021 року, 1 долар США коштував 27,2167 гривень. Таким чином, відповідачем сплачено потерпілому в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, 38103,38 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що на час здійснення виплати страхового відшкодування потерпілому, тобто 02.01.2023, МТСБУ володіло інформацією про отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні, оскільки про цю обставину МТСБУ не повідомили ані потерпілий, ані відповідач, тому МТСБУ відповідно до закону прийняло рішення та здійснило потерпілому виплату грошових коштів у розмірі 45811,29 грн, у зв`язку з чим набуло права регресного позову до відповідача на підставі п. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Добровільна сплата відповідачем потерпілому частини завданої майнової шкоди не звільняє його від обов`язку повернути в порядку регресу МТСБУ сплачену потерпілому регламенту виплату у розмірі 45811,29 грн. При цьому, враховуючи зміст розписки, в якій потерпілий зазначив недостовірну інформацію про те, що не звертався до МТСБУ, [PERSON] , за наявності передбачених законом підстав, не позбавлений права на стягнення сплачених грошових коштів з [PERSON] в порядку ст. 1212 ЦК України. Водночас, відповідачу слід враховувати, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі. МТСБУ зобов`язане відшкодувати завдану шкоду з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові частини відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як особа, винна в ДТП, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою. Зі Звіту з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля № 1278 від 29.11.2021 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля TOYOTA PRIUS, державний номерний знак [NUMBER] , становить 82526,07 грн з урахуванням ПДВ на складові КТЗ. Отже, незалежно від факту звернення [PERSON] до МТСБУ та отримання регламентної виплати, [PERSON] був зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між вартістю відновлювального ремонту (82526,07 грн) та розміром регламентної виплати (45811,29 грн), тобто грошові кошти у розмірі 36714,78 грн. За таких обставин, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі здійсненням регламентованої виплати потерпілому у розмірі 45811,29 грн, а також грошових коштів за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 1712,82 грн, підлягають задоволенню. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028 грн, що підтверджується квитанцією № 981281 від 03.05.2024. Оскільки позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3028 грн.

Outcome: approved