Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, та припинення права спільної часткової власності на майно, посилаючись на те, що на підставі договору дарування\~житлового будинку від 05 березня 2012 року він є власником 1/3 частки житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, загальною площею\~108,5 кв. м, житловою площею 81,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 23 березня 2021 року у справі №169/762/20, що набрало законної сили, виділено відповідачу [PERSON] у приватну власність 2/3 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Вказуючи, що відповідно до висновку експерта № 29 судової будівельно технічної експертизи від 28 серпня 2020 року, що проведений у справі №169/762/20, виділ у приватну власність 1/3 частки житлового будинку, що належать йому, є технічно можливим, то з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив виділити йому у приватну власність 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 32.7 кв. м., до складу якої входять приміщення: 1-3 площею 18.0 кв. м., 1-4 площею 14.7 кв. м., літня кухня Д-1, та припинити його право спільної часткової власності на цей будинок. Суддя своєю ухвалою від 04 липня 2024 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мозольська О.М. подала до суду відзив на позов, у якому вказала, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо виділу позивачу у приватну власність 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та припинення його права спільної часткової власності на цей будинок. У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Москвичов С.І. не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, представник позивача - адвокат Москвичов С.І. подав до суду клопотання від 15 серпня 2024 року, в якому вказав, що позов вони підтримують з викладених у ньому підстав, просять його задовольнити та розглядати справу без їхньої участі. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Мозольська О.М. у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, однак представник відповідача [PERSON] адвокат Мозольська О.М. подала суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги вони визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як установив суд, на підставі договору дарування житлового будинку від 05 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В.П.,\~позивач [PERSON] є власником 1/3 частки, а відповідач [PERSON] - 2/3 часток житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, загальною площею\~108,5 кв. м, житловою площею 81,0 кв. м, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с.13 - 14). Право власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку зареєстроване за позивачем [PERSON] відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 12). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 23 березня 2021 року у справі №169/762/20, що набрало законної сили, виділено відповідачу [PERSON] у приватну власність 2/3 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (а. с. 9-11). Відповідно до висновку експерта № 29 судової будівельно технічної експертизи від 28 серпня 2020 року, що проведений у справі №169/762/20, виділ у приватну власність 1/3 частки вказаного житлового будинку, що належить позивачу [PERSON] , а саме: загальною площею 32.7 кв. м., до складу якої входять приміщення: 1-3 площею 18.0 кв. м., 1-4 площею 14.7 кв. м., літня кухня Д-1, є технічно можливим. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою\~статті 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої\~статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України. Відповідно до висновку експерта № 29 судової будівельно технічної експертизи від 28 серпня 2020 року, що проведений у справі №169/762/20, запропоновано два варіанти виділу часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому варіант №1, за яким рішенням Турійського районного суду Волинської області від 23 березня 2021 року у справі №169/762/20, що набрало законної сили, виділено відповідачу [PERSON] у приватну власність 2/3 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, позивачу [PERSON] слід виділити в натурі у приватну власність 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 32.7 кв. м., до складу якої входять приміщення: 1-3 площею 18.0 кв. м., 1-4 площею 14.7 кв. м., літня кухня Д-1. З урахуванням викладеного, того, що виділ у приватну власність належної позивачу 1/3 частки житлового будинку є технічно можливим, не вплине на його цільове призначення, виділ за вказаним варіантом можливий без будь яких істотних перебудов об`єкта нерухомості, а також враховуючи, що відповідач позов визнала, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для проведення виділу [PERSON] у приватну власність 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за вказаним у висновку експерта № 29 судової будівельно технічної експертизи від 28 серпня 2020 року варіантом №1. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605.60 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 605.60 гривень. На підставі викладеного, статей 356, 358, 364 ЦК України, та

Outcome: approved