Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2878055. Відповідно до пункту 1.1 договору визначення понять і термінів, які містяться у цьому договорі тлумачаться відповідно до цього договору та розділу 2 Правил надання кредиту ТзОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Зазначає, що договір між сторонами оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил та відповідно до пункту 5.1 та пункту 5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Стверджує, що ТзОВ «Алекскредит» належним чином виконало умови договору позики та перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 7 000 гривень, які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування коштами до 11.05.2020 включно. Додатковими угодами від 13.11.2019 та від 23.11.2019 сторони погодили продовження базового періоду кредитування та внесли зміни до договору щодо розміру відсотків, які має сплатити позичальник за користування кредитом, а також внесли зміни до графіку платежів. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 03.12.2021 утворилась заборгованість у розмірі 54\~009,94 грн, з яких: 7 000, 00 грн - заборгованість за сумую кредиту; 41\~370,00 грн - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, 816,20 грн інфляцій втрати за сумою кредиту та 4\~823,74 грн інфляцій втрати, нараховані на заборгованість по відсотках за користування кредитом. З наведених підстав позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019 в розмірі 54\~009,94 грн. Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23.02.2023 позов задоволено, стягнуто зі\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~ з обмеженою\~відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019 станом на 03.12.2021 у сумі 54 009,94 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за сумую кредиту; 41 370,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 816,20 грн інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за сумою кредиту у порядку ст. 625 ЦК України; 4 823,74 грн інфляційні втрати, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України на заборгованість по відсотках за користування кредитом. Вирішено питання розподілу судових витрат. 05.03.2024 від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 30.03.2024 заяву [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 23.02.2023, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 28.03.2024 від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що відповідач частково не визнає пред`явлених до неї позовних вимог. Укладення між сторонами кредитного договору від 06.11.2019, отримання кредиту у сумі 7\~000,00 грн та погодження сплати відсотків за користування кредитом відповідач не заперечує. Сторонами також було укладено додаткові угоди до кредитного договору від 13.11.2019 та 23.11.2019, якими змінено строк кредитування та умови кредитування, що відповідач також не заперечує. Водночас, відповідач стверджує, що з метою штучного збільшення заборгованості ТОВ «Алекскредит» не було подано до суду всіх наявних у них доказів, що підтверджували розмір заборгованості відповідача перед позивачем. Так, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.03.2021 по справі №274/6432/20 виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 29.04.2020, зареєстрований в реєстрі за №1386, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019, визнано таким, що не підлягає виконанню. Звернувшись 29.04.2020 до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. щодо вчинення ним виконавчого напису нотаріуса, ТОВ «Алекскредит» змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору №2878055 від 06.11.2019 та втратило право на додаткові нарахування відсотків після такого звернення. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019 не може перевищувати зазначену у написі суму 31 360,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 70 00,00 грн та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 24 360,00 грн. Також, право кредитора нараховувати та вимагати повернення інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання встановлено лише щодо суми основного боргу. Таким чином, вимога щодо стягнення інфляційних витрат по процентам за користування кредитом суперечить чинному законодавству та сталій судовій практиці. Відповідач вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах 31 360,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7 000,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 24 360,00 грн та 816,20 грн інфляційних втрат по сумі основного боргу (тіла кредиту), що становить 32 176,20 грн. У відзиві також вказано, що на професійну правничу допомогу відповідач понесла витрати у розмірі 10\~000,00 грн. Відповідач просить прийняти часткове визнання позовних вимог, та стягнути заборгованість за договором про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019 у розмірі 32 176,20 грн, що складається з: 7 000,00 грн - тіла кредиту; 24 360,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом; 816,20 грн інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст.625 ЦК України; вирішити питання розподілу судових витрат. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі. Відповідач та її представник у\~судові засідання\~не з`являлись,\~щодо дати,\~часу та\~місця розгляду\~справи повідомлялись\~належним, від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що позицію, викладену у відзиві, підтримує. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Алекскредит» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність, в тому числі інші види кредитування (а.с. 40). 06.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2878055. Відповідно до умов даного договору сума кредиту складає 7000,00 грн, який надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п. 1.3, 1.4 договору). Пунктом 1.7 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого: у випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,25% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. У випадку використання позичальником покращених (лояльних) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3) та сплати процентів за користування кредитом протягом 7 календарних днів з 06.11.2019 по 13.11.2019 процентна ставка за дин день користування кредитом становить 1,45%. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних умов кредитування складає 7\~710,50 грн. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування складають: в базовий період з 06.11.2019 до 13.11.2019 (включно) у розмірі 1,70% за один день користування кредитом; в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 14.11.2019 до 11.05.2020 (включно) у розмірі 3% за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка (п. 2.34. Правил)).\~Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 7\~715,90 грн. Відповідно до п. 3.1. договору сторони погодили, що строк дії договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення договору 06.11.2019 до кінцевої дати виконання договору 11.05.2020 (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашень кредиту (п. 2.9. Правил) (а.с. 12-14). З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору від 06.11.2019 №2878055 ТзОВ «Алекскредит» було надано суду «Log File» з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі (а.с. 28). Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 06.11.2019 щодо надання кредиту №2878055 ТзОВ «Алекскредит», уклавши договір шляхом акцептування позичальником цієї оферти, позичальник підтверджує, що ознайомлений з умовами договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх. Сторони погодили, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua. згідно зі ст.207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником договору відбувається шляхом акцептування ним цієї оферти (пропозиції укласти електронний договір). Акцептування позичальником цієї оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 2.13 правил). Відповідач підтвердила, що згодна з умовами оферти (а.с. 7-9). Підписуючи за допомогою одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту від 06.11.2019, [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування (а.с. 17-18). До вказаного електронного договору про надання кредиту позивачем додано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджені протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» №05/11-19 від 05.11.2019 (а.с. 19-27). Як видно зі змісту договору (п. 1.1) невід`ємною частиною цього договору є Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua. За договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні. Пунктом 1.3. Договору встановлено, що сума кредиту складає 7 000 грн. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами договору та правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.7.2 договору). Сторони підтверджують, що даний електронний договір, всі додатки до нього, додаткові угоди, мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін (п.7.3 договору). Згідно з п. 7.7. договору встановлено, що сторони погодили, що з укладенням цього Договору ними досягнуто згоди з усіх його істотних умов. Відповідно до п. 7.9. Договору, сторонами погоджено, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст.207, ст.639 ЦК України\~та із застосуванням норм\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.30 Правил містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по-батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.2.13. Правил). Підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання (п.7.10 Договору). Як вбачається з долученого до матеріалів справи примірника кредитного договору, наявне факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця; у реквізитах позичальника [PERSON] зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS42878055, адреса реєстрації та фактичного проживання позичальника, номер телефону та електронна пошта. 13.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019, відповідно до умов якої продовжено базовий період за договором до 23.11.2019. Сторони погодили сплату фактично нарахованих на дату укладення додаткової угоди процентів у сумі 710,50 грн та штрафу у сумі 50,00 грн, та погодили розмір відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов додаткової угоди встановлено базовий період з 06.11.2019 до 23.11.2019 (включно); встановлено спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3% з 24.11.2019 до 21.05.2020 (включно), кінцева дату виконання договору -21.05.2020 (включно). Згідно з умовами додаткової угоди на період з 14.11.2019 встановлено наступні ставки нарахування процентів та розмір пені: акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,45%; базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1.7%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом - 3%; пеня за один день прострочення виконання зобов`язання - 0%. Сторони також домовились внести зміни та доповнення до графіку платежів (а.с. 15). 23.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019, відповідно до умов якої продовжено базовий період за договором до 23.12.2019. Сторони погодили сплату фактично нарахованих на дату укладення додаткової угоди процентів у сумі 1\~725,50 грн та штрафу у сумі 150,00 грн, також погодили розмір відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов додаткової угоди встановлено базовий період з 06.11.2019 до 23.12.2019 (включно); встановлено спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3% з 24.12.2019 до 20.06.2020 (включно), кінцева дату виконання договору - 20.06.2020 (включно). Згідно з умовами додаткової угоди, на період з 24.11.2019 встановлено наступні ставки нарахування процентів та розмір пені: акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,45%; базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1.7%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом - 3%; пеня за один день прострочення виконання зобов`язання - 0%. Сторони також домовились внести зміни та доповнення до графіку платежів (а.с. 16). За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Вказаний висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить висновку, що договір про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019 укладено в електронній формі, що відповідає приписам\~статті 207 ЦК України\~із застосуванням\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та підписаний сторонами, відповідно до вимог\~ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із копії вищевказаного електронного договору вбачається, що [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу персональні дані, а саме ПІБ, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Отже, підписуючи заявку про укладення кредитного договору, позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. З огляду на викладене, суд приходить висновку, що договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем 06.11.2019 правочину. Суд звертає увагу, що відповідно до п.2.2.3. оферти, відповідач могла відмовитись від договору протягом 14 календарних днів з дати укладення договору на умовах, визначених у розділі 10 Правил. Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~підлягає обов`язковому виконанню його сторонами. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, протягом строку дії договору позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю відсотки за користування позикою, а також передбачену договором неустойку за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Після закінчення строку кредитування права кредитодавця можуть бути захищені шляхом нарахування відсотків у порядку, передбаченому ч.2\~ст.625 ЦК України. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), який належить [PERSON] , яка надана АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали суду від 20.01.2022 про витребування доказів, де відображено зарахування коштів 06.11.2019 у сумі 7\~000,00 грн. Таким чином, вищевказаним доказом підтверджується факт отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн. При цьому, суд звертає увагу, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинам справи, зокрема встановлено, що кошти перераховані в день (дату) укладення відповідного договору, і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у кредитному договорі від 06.11.2019. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Укладення кредитного договору №2878055 від 06.11.2019, додаткових угод до нього від 13.11.2019 та від 23.11.2019, погодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору, отримання кредиту у розмірі 7 000,00 грн та невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором [PERSON] не заперечує. Разом з тим, відповідач не погоджується із сумою заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання кредиту №2878055 від 06.11.2019 станом на 03.12.2021 заборгованість за кредитним договором становить 54\~009,94 грн, з яких: 7 000, 00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 41\~370,00 грн - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, 816,20 грн інфляційні втрати, нараховані у порядку ст.625 ЦК України на заборгованість за сумою кредиту, та 4\~823,74 грн інфляційні втрати, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України на заборгованість по відсотках за користування кредитом. Судом встановлено, що 29.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11386 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019, відповідно до якого строк платежу за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 24.12.2019 по 31.01.2020. Сума заборгованості складає 31 360,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 24 360,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.03.2021 у справі №274/6432/20 виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 29.04.2020, зареєстрований в реєстрі за №11386 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019, визнано таким, що не підлягає виконанню. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), зроблено висновок, відповідно до якого, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався, зокрема, на те, що у зв`язку з несвоєчасним поверненням [PERSON] кредиту та процентів станом на 03.12.2021 у неї утворилась заборгованість у розмірі\~54\~009,94 грн, зокрема 41\~370,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом. У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №522/16447/15 вказано, що встановивши факт звернення банку у 2008 році із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості незалежно від способу такого стягнення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що банк змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, а тому відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~банк втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку до дня повернення позики. Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають усталеній практиці Верховного Суду щодо розгляду подібних спорів, а доводи касаційної скарги їх не спростовують. Отже, звернувшись 29.04.2020 до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. для вчинення виконавчого напису, ТОВ «Алекскредит» змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору №2878055 від 06.11.2019 та втратило право на нарахування відсотків після такого звернення. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Алекскредит» за кредитним договором №2878055 від 06.11.2019 становить 31 360,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7 000,00 грн та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 24 360,00 грн, які нараховані станом на 31.01.2020 дату, станом на яку позивачем нараховано заборгованість за кредитним договором при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Також позивачем заявлено вимоги про стягнення із [PERSON] 816,20 грн інфляційних втрат, нарахованих у порядку ст.625 ЦК України на заборгованість за сумою кредиту, та 4\~823,74 грн інфляційних втрат, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України на заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанова Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №535/757/17). У розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Виходячи зі змісту правової позиції, наведеної у постанові Верховного суду від 12.03.2018 №914/712/16, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями. Застосування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України, що є мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, та застосування останніх щодо самих процентів за користування кредитними коштами суперечить принципам юридичної визначеності, розумності та створює ризик покладення на боржника надмірного тягаря. Таким чином, стягнення з відповідача 4\~823,74 грн інфляційних втрат, нарахованих у порядку ст. 625 ЦК України на заборгованість по відсотках за користування кредитом, суперечить приписам чинного законодавства, принципам розумності та справедливості, тому позов у зазначеній частині задоволенню не підлягає. На підставі\~наведеного,\~позов підлягає\~частковому задоволенню\~та з\~відповідача підлягає\~стягненню заборгованість у сумі 32\~176,20 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 24\~360,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 816,20 грн інфляційні втрати, нараховані на\~ заборгованість за сумою кредиту у порядку ст. 625 ЦК України. У задоволенні решти вимог позову суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Частина перша\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються\~\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Нормами частин 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У\~\~додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відзиві відповідач просить здійснити розподіл судових витрат. 08.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Яреськом Т.В. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №22112. 12.02.2024 [PERSON] та адвокатом Яреськом Т.В. підписано додаток №5 до договору №22112. Відповідно до п.3.1 договору №22112 від 08.11.2022, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Пунктом 1 додатку №5 до договору визначено послуги, що надаються адвокатом: представництво інтересів клієнта щодо перегляду заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі №295/17371/21 від 23.02.2023, що включає складення заяви про перегляд заочного рішення, відзиву та інших заяв по суті (у випадку необхідності), написання всіх необхідних процесуальних документів (у випадку необхідності), участь в судових засіданнях в режимі ВКЗ (у випадку наявності). Відповідно до п.2 додатку №5 до договору вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований гонорар, що не залежить від обсягу наданої правничої (правової) допомоги, зазначеної в п.1 даного додатку та витраченого часу адвоката, у сумі 10000,00 грн. Пунктами 7.1-7.3 додатку №5 до договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання сторонами акту приймання-передачі послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає клієнту акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту. 28.03.2024 адвокат Яресько Т.В. та відповідач підписали акт приймання-передачі послуг №1 від 28.03.2024, та тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яреськом Т.В. були надані в повному обсязі. Відповідач оплатила послуги шляхом у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 28.03.2023. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження\~\~№ 12-171гс19)). За змістом частини четвертої\~статті 137 ЦПК України, вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як в межах цієї справи сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу. З огляду\~на часткове\~задоволення позову,\~до стягнення\~з позивача\~на користь\~відповідача підлягаютьпонесені витрати на оплату професійної правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 5\~957,00 грн. Також,\~відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial