Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

29.03.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2023 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони прожили у шлюбі нетривалий час, останні місці разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, тому позивачка прийшла до висновку, що збереження сім`ї не можливе та шлюб необхідно розірвати, її прізвище змінити на дошлюбне. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою від 13.06.2024 суддею Самойленко Л.М. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 19.08.2024 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи справи без її участі, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 02.09.2024 року направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просить їх задовольнити. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 травня 2023 року Звягельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2023 (а.с.7). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде шкодити їх інтересам. Відповідач позов визнає. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір 1211,20 грн. Взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved