Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним. [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] померла його сестра [PERSON] . [INFO] [PERSON] \~вийшла заміж,\~змінила своє\~прізвіще на\~ [PERSON] .\~ [INFO] .\~даний шлюб\~розірвано. [INFO] [PERSON] вийшла знову заміж і змінила своє прізвище на [PERSON] . Після смерті [PERSON] і [PERSON] відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно, а саме на квартиру, що належала померлим на підставі ордеру № 2231 від 20 липня 1977 p., виданий Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів працівників Бюро обміну житлової площі, які були зарестровані та постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він є спадкоємцем за законом, в зв`язку з чим 04 грудня 2019 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері - гр. [PERSON] до Шостої запорізької державної нотаріальної контори, однак постановою від 07 грудня 2021 року № 2535/02-31 нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. На підставі вищевказаного, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2023 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою від 06.11.2023 р. закінчено підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представниця позивача підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. \~ \~ \~ \~Предстаник відповідача в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому зазначив, що нотаріусом винесено вмотивовану відмову у видачі позивачу свідоцтва про права на спадщину, в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавиці на спірну квартиру. Відповідач у вирішенні цього спору покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Представник Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі\~ст.76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~Згідно ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до стеттей 78-80 ЦПК України, надані докази мають бути допустими, достовірними, достатніми. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини. З наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.07.1977 р. Бюро обміну житлової площі Виконавчого комітету Запорізької міської ради депутатів працівників видано ордер №2231 (копія додана до цього позову) на вселення [PERSON] та її доньки [PERSON] , в квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, внаслідок чого вона стала іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, народження, копії свідоцтв про шлюб, розірвання, [PERSON] , [INFO] , яка була донькою [PERSON] , в звязку з укладенням шлюбу 12.02.2010 р. змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Даний шлюб був розірваний. Внаслідок повторного шлюбу 08.09.2017 р. іменувалася прізвищем « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в даному реєстрі, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Зі спадкової справи [PERSON] , копія якої надана Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали суду від 11.12.2023 р., вбачається, що позивач 04.12.2019 р. звернувся до даної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , в якій зазначив, що до складу спадщини входить спірна квартира. З витягу зі Спадкового реєстру, та інших матеріалів спадкової справи, вбачається, що [PERSON] за життя не залишила заповіту. Також нотаріусом з даного реєстру встановлена відсутність спадкових справ, заповітів [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] . На момент смерті останньої також була зареєстрована лише [PERSON] . Відповідно до відповіді, наданої ТОВ «ЗМБТІ» на запит нотаріуса, в матеріалах інвентарної справи на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] не містяться. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 07.12.2021 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , в звязку з ненаданням документів, що посвідчують право власності на вищевказану квартиру. З відповіді Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 05.06.2024 р., наданої на запит суду, вбачається, що спірна квартира не приватизована. Особи, яким видавався ордер на вселення [PERSON] та її донька [PERSON] , не зверталися із заявами про приватизацію вищевказаної квартири. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. У частині четвертій статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України. які постійно проживають у цих квартирах (будинках), або перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За змістом статей 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), стосовно якої вирішується питання про передачу у власність. У пункті 17 Положення про порядок передачі квартири (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення), визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків та перелік документів, які подаються до органу приватизації. У разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на квартиру. Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. Для вирішення питання про наявність права вимагати визнання за спадкоємцем права власності на квартиру вирішальне значення може мати встановлення обставин, чи була розглянута в установлений строк заява про приватизацію квартири, чи була відмова відповідного органу приватизації у задоволенні заяви правомірною (чи були наявні заборони для передачі квартири наймачеві). Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 травня 2024 року у справі № 753/6726/22, від 07 липня 2021 року у справі № 175/4089/18 та від 16 вересня 2021 року у справі № 208/1866/19. \~З огляду\~на вищенаведене,\~враховуючи,\~що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] за життя зверталася із заявою про приватизацію квартири до органу приватизації, при цьому обставин, які б унеможливлювали б подання нею належним чином оформленої заяви, позивачем в позові не заявлялося, суди дійшов висновку позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed