Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2024 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити додатковий строк у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання [PERSON] , [INFO] , заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка постійно по день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, у якій проживала спадкодавиця. [PERSON] залишила заповіт на свою доньку, [PERSON] , яка є громадянкою Німеччини та заповіла на ім`я позивачки вказану квартиру. Проте, позивачка враховуючи стан свого здоров`я, що проявлявся у тривалій хворобі, повномаштабне вроргнення рф та велику відстань між місцем постійного проживання позивачки і місцем знаходження спадкового майна не мала можливості прийняти спадщину у межах 6-місячного строку. 19.06.2024 [PERSON] звернулася до ПН КМНО Адамської М.М. із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у відкритті спадкової справи внаслідок пропуску строку. Відсутність відкритої спадкової справи підтверджує, що спадкове майно не було успадковане іншими особами, окрім того інформаційною довідкою з ДРРП підтверджується, що після смерті спадкодавиці жодна особа не зареєструвала право власності на квартиру. 28.08.2024 від представника відповідача на електронну пошту суду надійшов відзив, в якому просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства за наявними доказами у справі (а.с.31-36). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 23-24). Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 08.08.2024 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 27-28). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 39). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у прохальній частині позовної заяви просили слухати справу за їх відсутності (а.с. 5). Представник відповідача Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради у судове засідання не з`явився, 28.08.2024 надіслав до суду відзив, в якому просив слухати справу за його відсутності (а.с.31-36). Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно з заповіту посвідченого 08.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №717, [PERSON] заповіла гр. Республіки [PERSON] квартиру під [ADDRESS] (а.с. 8). З офіційно засвідченої ПН КМНО Лівінською Н.С. копії перекладу Захаренко-Марійчук Є.О. документів, зареєстрованої в реєстрі за №39442, вбачається, що [PERSON] мала тривалу непрацездатність, що підтверджується виписним епікризом, де зазначені діагнози: перелом з вивихом трималеолярної щиколотки справа, вересень 2021; остеосинтетичне лікування 29.09.2021 по 08.10.2021; хронічний рецидив синдром цервікобрахіалгії; врослий ніготь - рецидив, правого великого пальця стопи, операція 02.06.2022. Довідкою про втрату працездатності у період з 28.09.2021 до 19.04.2022, що встановлений внаслідок перелому щиколотки та необхідністю реабілітації; Довідкою про втрату працездатності з 26.10.2022 до 07.11.2022, що встановлений внаслідок перелому щиколотки та необхідністю реабілітації; Довідкою про втрату працездатності у період до 09.11.2022, що встановлений внаслідок перелому щиколотки та необхідністю реабілітації (а.с. 9-15). Відповідно до заяви до компетентних органів, та всіх кого це стосується від 19.06.2024 [PERSON] зверталася з прохання про відкриття спадкової справи (а.с. 15). 19.06.2024 ПН КМНО Адамська М.М. постановила відмовити у видачі у відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 33). Згідно відповіді про реєстрацію місця проживання №1289/26 від 30.07.2024 на адвокатський запит Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА в місті Києві за адресою: [ADDRESS] станом на 30.07.2024 місце проживання жодної особи не зареєстровано (а.с. 18). Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389018726 від 31.07.2024, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майнопро [ADDRESS] відомості відсутні (а.с. 19). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що вона через стан свого здоров`я, що проявлявся у тривалій хворобі, а саме перебування на стаціонарному лікуванні з 17.05.2022 до 07.06.2022, а також повномаштабне вроргнення рф та велику відстань між місцем постійного проживання позивачки і місцем знаходження спадкового майна, не мала можливості у межах 6-місячного строку до 23.05.2022 звернутися із заявою про прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. V. Розподіл судових витрат вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне судові витрати залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved