Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

20.06.2024 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 11.12.2017 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у Миколаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 117. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними не склалися, спільного господарства вони не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. У відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи учасників. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 11.12.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Миколаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 117. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved