Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 28 липня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції, актовий запис № 17. Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. З відповідачем спільне життя не склалося. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Крім цього, відповідачка має відносини з іншим чоловіком. Вважає, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , що зареєстрований 28 липня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції, актовий запис № 17. В судове засідання сторони не з`явились. У позовній\~заяві позивач [PERSON] просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 2 зв.). Відповідач [PERSON] до суду\~подала заяву\~в якій\~зазначила про\~те,\~що позовні\~вимоги визнає,\~не заперечує\~проти ухвалення\~судом рішення\~про задоволення\~позову,\~а справу\~просить розглянути за її відсутності (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування\~\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6) сторони по справі зареєстрували шлюб 28 липня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції, актовий запис № 17. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Основоположною засадою шлюбу є добровільність згоди подружжя жити однією сім`єю. Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Можливість припинення шлюбу є виявом принципу його вільності та рівності подружжя, закріплених у ст. 51 Конституції України. Так, укладення шлюбу здійснюється на вільних та добровільних засадах, ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо втрачена їх основа. В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Відповідач позов визнала. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] , яка визнала позовні вимоги позивача [PERSON] до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні до суду позову, а саме: 605,60 гривень, та повернення позивачеві 50 відсотків сплаченого ним судового збору (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110 -112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved