Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є її батьком. На теперішній час позивач навчається у Державному вищому навчальному закладі «Донбаський державний педагогічний університет», з очною формою навчання, термін навчання - до 30.06.2027 року. У зв`язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання, вона не може влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати, тому потребує постійної матеріальної підтримки. Відповідач є особою працездатного віку, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на період навчання в розмірі 2000 грн., щомісяця до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 13 серпня 2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 квітня 2006 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З Довідки № 24/043 від 20 березня 2024 року, виданої ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» вбачається, що [PERSON] дійсно є здобувачем 1 курсу філологічного факультету першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 0141 Середня освіта 014.01 Українська мова і література освітня програма Середня освіта (Українська мова і література). Середня освіта (Англійська мова та зарубіжна література) очної форми навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти на навчання за рішенням суду. Відповідно до ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 180 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобов`язаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 81 ЦПК України. Самостійного заробітку позивач не має, відсутнє майно, що належить їй на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що вона не має можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь підлягають задоволенню та підлягають стягненню аліменти на час навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 12 серпня 2024 року до закінчення [PERSON] навчання в ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет», але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3 028,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на період навчання, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved