Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

06.04.2024 р. адвокат Галич О.М., який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу, виданого Святошинським районним судом м.Києва від 08.08.2023 р. у справі №13793/23 на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з частини до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. Вищевказані вимоги Позивач обгрунтовує тим, що 15 липня 2014 року, між [PERSON] та відповідачем [PERSON] (після шлюбу - Майборода) було укладено шлюб, який зареєстрований відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 574. Від зазначеного шлюбу, у них народилася донька: [PERSON] [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 08 серпня 2023 року Святошинським районним судом м. Києва за заявою [PERSON] про видачу Судового наказу, був виданий Судовий наказ №759/13793/23, відповідно до якого вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на думку позивача, при виданні Святошинським районним судом м. Києва зазначеного Судового наказу, заявниця [PERSON] не зазначила у своїй заяві про видачу Судового наказу, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 14 листопада 2009 року, між [PERSON] та [PERSON] [INFO] раніше був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від зазначеного шлюбу в них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 січня 2014 року, позовну заяву [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 20 вересня 2013 року і до повноліття дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2014 року, апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 січня 2014 року в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2013 року до повноліття доньки. Таким чином, позивач вказує, що починаючи з 20.09.2013 року та станом на сьогодні, він сплачує аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Окрім зазначеного вище, позивач зазначає, що має на утриманні батьків пенсійного віку [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером з 04.04.2017 року та [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою з 15.01.2013 року. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 12 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.06.2024 р. надійшов відзив, у якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. Вказує на відсутність доказів, які б підтверджували сплату аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу та утримання батьків пенсійного віку. Зазначає, що призначений судовим наказом розмір аліментів є незначним, а тому не може підлягати додатковому зменшенню. Позивач не скористався правом подачі відповіді на відзив. 25.07.2024 р. від представника відповідача надійшли заперечення, які суд приймає як пояснення у яких додатково вказується на підстави необґрунтованості заявленого позову. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №1836). [INFO] народилась [PERSON] про що відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві складено актовий запис №1219. Батьком дитини вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 09.01.2014 р. рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/7861/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.01.2014 р. (ун.№398/7889/13-ц), яке змінено Апеляційним судом Кіровоградської області 26.03.2014 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2013 року до повноліття доньки. 15.07.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №574). Рішенням Святошинського районного суду м.Києві від 11.02.2019 р. (ун.№759/17375/18) шлюб зареєстрований 15.07.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 08 серпня 2023 року Святошинським районним судом м. Києва за заявою [PERSON] про видачу Судового наказу, був виданий Судовий наказ №759/13793/23, відповідно до якого вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 20.11.2023 р. державним виконавцем Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Аналіз позовної заяви свідчить про те, що предметом позову у даній справі є зменшення розміру визначених рішенням суду аліментів, а на положення ч. 5 ст. 183 СК України, позивач посилається на наявність у нього ще однієї неповнолітньої дитини та батьків пенсійного віку як на підстави позову. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, в наказному, тобто безспірному порядку, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Українивід 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. До позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ЦПК України, обов`язково додаються докази, що обґрунтовують позовні вимоги (зміна розміру аліментів), а саме: докази зміни матеріального стану (довідки про доходи батьків, кредитні договори, будь-які інші документи, які можуть бути підтвердженням зміни матеріального становища, його погіршення). Своєю заявою про видачу судового наказу [PERSON] не повідомила суд про наявність у відповідача іншої дитини, що мало наслідком не врахуванням судом під час видачі судового наказу такої обставини. Таким чином, відповідач має грошові зобов`язання по утриманню двох дітей від різних матерів. Суд зазначає, що розмір аліментів визначається з огляду на кількість дітей і становить: на одну дитину - від суми доходу; на двох дітей - 1/3 від суми доходу; на трьох і більше дітей - від суми доходу. Тобто, на законодавчому рівні передбачено, що у платника аліментів повинно залишатися не менше ніж 50% його загального доходу після сплати аліментів. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходів на кожну дитину перевищуватиме 50% його загального доходу після сплати аліментів. Inter alia, позивачем не надано доказів фактичного утримання батьків пенсійного віку. Надання позивачем копій пенсійних посвідчень [PERSON] та [PERSON] не свідчить про наявність обставин матеріального забезпечення позивачем непрацездатних батьків та недостатність коштів від пенсійних виплат. Інших належних та допустимих доказів зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення його здоров`я позивачем суду надано не було. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що позивачем повністю не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Суд приймає до уваги посилання позивача на сплату аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу. Посилання позивача на те, що він надає матеріальну допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, суд не приймає до уваги, оскільки надання такої матеріальної допомоги та недостатність коштів від пенсійних виплат батькам жодними доказами не підтверджується. При цьому, надання платником аліментів матеріальної допомоги своїй матері та батькові не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у належному розмірі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, суд роз`яснює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: partial