Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він 09.02.2023 року уклав договір купівлі продажу земельних ділянок із відповідачем. Відповідно до умов договору відповідач передав йому у власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва кадастровий номер 5922989100:05:001:0001 площею 4,5568 га, кадастровий номер 5922989100:05:001:0029 площею 0,3935 га. кадастровий номер 5922987800:05:001:0059 площею 0,4273 га, що розташовані на території Лебединської ОТГ Сумського району Сумської області (бувша Червленівськасільська рада Лебединського району Сумської області). На виконання взятих на себе повноважень [PERSON] , передав [PERSON] , грошові кошти в сумі 152692 грн., він в свою чергу передав земельні ділянки та правовстановлюючі документи на них, а саме оригінали державних актів серії ЯЕ № 408862 від 11.08.2008 року серії ЯЕ № 408861 від 11.08.2008 року та серії ЯЕ № 408860 від 11.08.2008 року. Сторони домовився про всі істотні умови договору, а саме ціну нерухомого майна передачу майна. Та узгодили, що договір купівлі продажу майна вони посвідчать нотаріально до 01.03.2024 року. Всі звернення [PERSON] , до [PERSON] , залишилися без уваги, останній ухиляється від нотаріального посвідчення договору. На підставі цього позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про припинення дії, яка порушує його право та визнання права власності на майно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 09.02.2023 року [PERSON] , уклав договір купівлі продажу земельних ділянок із [PERSON] . Відповідно до умов договору [PERSON] , передав [PERSON] , у власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва кадастровий номер 5922989100:05:001:0001 площею 4,5568 га, кадастровий номер 5922989100:05:001:0029 площею 0,3935 га. кадастровий номер 5922987800:05:001:0059 площею 0,4273 га, що розташовані на території Лебединської ОТГ Сумського району Сумської області (бувша Червленівськасільська рада Лебединського району Сумської області). На виконання взятих на себе повноважень [PERSON] , передав [PERSON] , грошові кошти в сумі 152692 грн., він в свою чергу передав земельні ділянки та правовстановлюючі документи на них, а саме оригінали державних актів серії ЯЕ № 408862 від 11.08.2008 року серії ЯЕ № 408861 від 11.08.2008 року та серії ЯЕ № 408860 від 11.08.2008 року. Сторони домовився про всі істотні умови договору, а саме ціну нерухомого майна передачу майна. Та узгодили, що договір купівлі продажу майна вони посвідчать нотаріально до 01.03.2024 року. Всі звернення [PERSON] , до [PERSON] , залишилися без уваги, оскільки останній ухиляється від нотаріального посвідчення договору. На підставі цього позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про припинення дії, яка порушує його право та визнання права власності на майно. У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за [PERSON] , права власності на спірне майно.

Outcome: approved