Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом, у якому просив суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК») суму заборгованості за кредитним договором № 1486256 в розмірі 21750,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 гривень сума заборгованості за процентами та за кредитним договором № 626138892 в розмірі 9093,82 гривень, з яких: 6250,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 2843,82 гривень сума заборгованості за процентами; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1486256 від 22.01.2021 р. В подальшому, 27.06.2022 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступила належні йому права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 27062022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 21750,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 гривень сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.06.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 18.02.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 626138892 від 18.02.2021 р. В подальшому, 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому, 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступила належні йому права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 9093,82 гривень. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальному розмірі 30843,82 гривень. 19 грудня 2023 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області цивільна справа № 544/2967/23 передана за підсудністю. До Приморського районного суду м. Одеси 12.02.2024 р. за підсудністю з Пирятинського районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явились. В позовній заяві представник позивача заявив про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.01.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1486256, відповідно до якого позивачем було надано кредит відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, наданої клієнтом товариству. За даним договором, відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до якого відбулось відступлення права грошової вимоги первісним кредитором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги від 27.06.2022 року вбачається, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 21750,00 гривень, з яких: 75000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 гривень сума заборгованості за процентами. Крім того, 18.02.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір № 626138892 від 18.02.2021 р., за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 6250 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю, відповідно до визначених умов. В подальшому, 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах договору. Надалі, 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступила належні йому права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу № 20102022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 9093,82 гривень. Оскільки доказів сплати боргу відповідачем не надано, таким чином, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 30843,82 гривень підлягає задоволенню. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~512\~ЦК\~України,\~кредитор\~у\~зобов`язанні\~може\~бути\~замінений іншою\~особою\~внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 625\~ЦК України,\~ боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З положень п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів та оскільки відповідачем не було надано доказів на підтвердження відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження\~сплати\~позивачем\~судового збору\~у\~розмірі\~2684,00\~гривень\~було\~надано платіжну\~інструкцію кредитового\~переказу коштів\~№\~48842\~від\~07.11.2023\~р. Оскільки вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved