Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Писарєва Н.С., ТОВ «Торговельний Дім «Лікоіл Україна» про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її син - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно. 17.11.2021 року вона звернулася до Четвертої Дніпровської Державної нотаріальної контори для прийняття спадщини в розмірі, на який вона має право згідно зі ст. 1241 ЦК України. Нотаріусом була відкрита спадкова справа №1003/2021. Крім неї, спадкоємцем є дружина її сина - відповідач [PERSON] , на ім`я якої [PERSON] склав заповіт, за яким заповів їй усе своє майно. 28.10.2022 року державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. ій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частину квартири [ADDRESS] , 1/2 частки якої належала її сину. В подальшому, з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС), їй стало відомо, що за [PERSON] 16.08.2018 року був зареєстрований транспортний засіб марки «LEXUS LX 450D», 2017 року випуску, а на його дружину - [PERSON] , 06.09.2018 року зареєстрований транспортний засіб «VOLVOS90», 2018 року випуску. Зважаючи на те, що транспортні засоби «LEXUSLX 450D» та «VOLVOS90» відносяться до спадкового майна, так як перший зареєстрований безпосередньо за сином, а другий придбаний під час шлюбу, про що свідчить повторне Свідоцтво про шлюб, вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину автомобіля марки «LEXYS LX 450D», 2017 року випуску та на частину автомобіля марки «VOLVOS90», 2018 року випуску. 08.03.2023 року вона отримала від державного нотаріуса Писарєвої Н.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій стосовно видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину автомобіля марки «LEXUS LX 450D» та на частину автомобіля марки «VOLVOS90», через ненадання ею правовстановлюючих документів на це майно, а також нотаріус зазначила, що їй начебто вже було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частину зазначеного автомобіля. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частину автомобіля марки «LEXUS LX 450D», 2017 року випуску, позивач не отримувала і коли вона звернулась з заявою про видачу їй дубліката свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом їй також було відмовлено. Що стосується автомобіля марки «VOLVOS90», 2018 року випуску, то нотаріус зазначив, що його 09.12.2021 року вже перереєстровано на нового власника, а потім 02.04.2022 року його ще раз перереєстровано на гр. [PERSON] і на момент видачі свідоцтва про право на спадщину станом на 28.10.2022 року даний автомобіль не є власністю померлого. Однак позивач зазначає, що автомобіль марки «VOLVO S90», 2018 року випуску, було придбано під час шлюбу. Також позивачу стало відомо з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що її син [PERSON] був засновником ТОВ «Торговельний Дім «Лікоіл Україна» (ТОВ «ТД «ЛІКОІЛ УКРАЇНА»), ЄДРПОУ 34589557, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Розмір статутного капіталу становить 37500.00 грн. ТОВ «ТД «ЛІКОІЛ УКРАЇНА» має трьох засновників: 1) ТОВ «Східно-Український альянс», код ЄДРПОУ 30701933, 85345 Донецька обл., Покровський район, смт. Гродівка, вул. Донецька, розмір частки засновника 18750,00 грн; 2) КаралецькийЛеонід Анатолійович, [ADDRESS] , розмір частки засновника 9375,00 грн.; 3) [PERSON] , [ADDRESS] , розмір частки засновника 9375,00 грн. Отримавши зазначену інформацію позивач звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку статутного капіталу (пайового фонду) ТОВ «ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ «ЛІКОІЛ УКРАЇНА», на що 08.03.2023 р. отримала від державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, та неможливості визначити частку спадкодавця у відсотковому співвідношенні. Позивач просила суд, визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на 1/12 частину автомобіля марки «LEXUS моделі LX 450D», 2017 року випуску;на 1/12 частину автомобіля марки «VOLVO S90», 2018 року випуску; на 1/12 частки у статутному капіталі ТОВ «Торговельний Дім «ЛІКОІЛ Україна» , ЄДРПОУ 34589557» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 28 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 11.09.2023 на адресу суду надійшов відзив [PERSON] відповідно до якого остання зазначила, що 28.10.2022 року [PERSON] у присутності її адвоката та [PERSON] у присутності її адвоката, та у присутності державного нотаріуса дійшли повної згоди щодо поділу спадкового майна, а саме: у якості компенсації [PERSON] ринкової вартості 1/12 частин усього спадкового майна - [PERSON] 28.10.2022 уклала з нею договір міни частками квартир, за якими [PERSON] замість успадкованої нею 1/12 частки квартири отримала у власності фактично цілу квартиру [ADDRESS] частин якої належали [PERSON] ; додатково [PERSON] погодилася сплатити кредитору спадкодавця [PERSON] всю суму боргу разом з відповідними процентами у сумі 120000 доларів США. На 1/12 частку автомобіля «Lexus» моделі LX 450D 2017 року випуску [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, вказаний автомобіль нею та [PERSON] був проданий на наступний день. [PERSON] особисто підписувала договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля та отримала свою 1/12 частину його вартості. Стосовно автомобіля марки «VOLVO S90», 2018 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , то [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву, в якій розуміючи правові наслідки, визнала, що зазначений автомобіль є особистою приватною власністю [PERSON] .. Внески до статутного капіталу ТОВ «Торговельний Дім «Лікоіл Україна» взагалі, на думку відповідача, не є предметом спадкування - оскільки фірма є банкротом з непогашеною заборгованістю по податкам. 20.09.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що [PERSON] не визнає підписання зазначених відповідачем документів, у зв`язку з чим просив суд витребувати оригінали вказаних документів. Ухвалою суду від 27.09.2023 року було відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні заяви про забезпечення позову. Цією ж ухвалою було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 24.10.2023 року було задоволено клопотання представника позивача про повернення до розгляду справи в підготовчому судовому засіданні, а також задоволено клопотання про витребування доказів у справі. Ухвалою суду від 22.11.2023 року повторно витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 12.12.2023 року за клопотанням представника позивача у справі була призначена судову почеркознавча експертиза, провадження у справі було зупинено. 28.05.2024 року з Дніпропетровського НДІСЕ повернулися матеріали цивільної справи і повідомлено суд, що експертиза не проведена через несплату позивачем рахунку вартості експертизи. Ухвалою суду від 29.05.2024 року провадження у справі було поновлено, призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.06.2024 року підготовче судове засідання у даній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволеняпозових вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку статутного капіталу ТОВ «Торговельний Дім «Лікоіл Україна». Прои задоволення решти позовних вимог позивача заперечував, посилаючись на викладені у відзиві на позов обставини. Представник третьої особи ТОВ «Торговельний Дім «Лікоіл Україна» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Третя особа: державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Писарєва Н.С. в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився сином позивачу і чоловіком відповідачу. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( стаття 1217 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до стаття 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно зі статтею 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом віднесено дітей спадкодавця, у тому числі зачатих за життя спадкодавця та народжених після його смерті, того з подружжя, який його пережив, та батьків. З матеріалів Спадкової справи №1003/2021, заведеної четвертою Дніпровською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [PERSON] ( а.с. 72- 187, т. 2) судом встановлено: - 10.11.2021 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася дружина померлого [PERSON] (а.с.74, т.2); - 17.11.2021 року із заявою про прийняття обов`язкової частки в спадковому майні до нотаріуса звернулася мати померлого [PERSON] (а.с.86 т.2). За життя [PERSON] залишив два заповіти: -Заповіт від 05.12.2002 року, яким усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідав [PERSON] (а.с.80 - на звороті,т.2); -Заповіт від 12.11.2015 року, яким визначив спадкоємцем свого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0119га за цією ж адресою, [PERSON] . Позивач [PERSON] посилається на ті обставини, що вона має право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті її сина, а саме на 1/12 частку автомобіля марки «LEXUS моделі LX 450D», 2017 року випуску; на 1/12 частку автомобіля марки «VOLVO S90», 2018 року випуску; на 1/12 частки у статутному капіталі ТОВ «Торговельний Дім «ЛІКОІЛ Україна» ЄДРПОУ 34589557». З матеріалів Спадкової справи №1003/2021( а.с. 72- 187, т. 2) встановлено, що на автомобіль марки «LEXUS моделі LX 450D» нотаріусом 28.12.2022 року були видані такі свідоцтва: -Свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, на ім`я [PERSON] ( а.с. 145- а звороті, т.2); -Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/12 часток на ім`я [PERSON] (а.с.146, т.2); -Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку автомобіля на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №2-762 (а.с.146- на звороті, т.2). Тобто, судом встановлено, що позивач [PERSON] 28.12.2022 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку автомобіль марки «LEXUS моделі LX 450D», про що свідчить також витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2022 №2-762 (а.с.152, т.4). Відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею в судовому порядку права власності на 1/12 частку автомобіля марки «LEXUS моделі LX 450D» задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені безпідставно. 08.03.2023 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки «LEXUS моделі LX 450D» та на автомобіль марки «VOLVO S90», 2018 року випуску, або видати їй постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с. 154 - на звороті, т.4). 08.03.2023 року нотаріусом було видано [PERSON] постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. У постанові нотаріус вказує на те, що на автомобіль марки «LEXUS моделі LX 450D» [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 28.10.2022 року, а право власності на автомобіль марки «VOLVO S90» зареєстровано за [PERSON] вже після смерті [PERSON] . Представником відповідача надано суду письмову заяву позивача [PERSON] від 28.10.2022 року, яка посвідчена нотаріусом Писарєвою Н.С. і зареєстрована в реєстрі за №2-765, за якою [PERSON] підтвердила, що автомобіль марки «VOLVO S90», пасажирський теплохід «Металург», пасажирський теплохід «Аролва» є особистою приватною власністю гр. [PERSON] ( а.с.222, т.1). Доводи позивача щодо того, що вона не підписувала цієї заяви, жодними доказами не підтверджено. Відтак, позивач [PERSON] не має права на спадкування 1/12 частки на автомобіль марки «VOLVO S90», оскільки він єособистою приватною власністю [PERSON] , а тому вказаний автомобіль не увійшов до спадкової маси, яка залишилася після смерті [PERSON] . За встановлених обстави, позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/12 частку цього автомобіля задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку статутного капіталу ТОВ «Торговельний дім «Лікоіл Україна», суд встановив таке. Постановою нотаріуса від 08.03.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на частку статутного капіталу (пайового фонду) ТОВ «Торговельний дім «Лікоіл Україна» у зв`язку з тим, що нотаріус не може визначити самостійно частку статутного капіталу (пайового фонду) ТОВ «Торговельний дім «Лікоіл Україна», яка належить спадкодавцю (а.с.160, т.2). Відповідач проти задоволення позову [PERSON] в цій частині не заперечує. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.156-159,т.2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім «Лікоіл Україна», ідентифікаційний код юридичної особи - 34589557, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 20.09.2006 року, номер запису:12241020000029832. Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) становить 37500,00 грн. Розмір частки співзасновника [PERSON] до статутного капіталу (пайового фонду) становить 9375,00 грн. На цей час товариство в стадії припинення не перебуває. За приписами ст. 23 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку статутного капіталу, внесеного спадкодавцем [PERSON] до статутного (складеного) капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Лікоіл Україна» (ЄДРПОУ 34589557), підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial