Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

1.Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , ГО «СТОП НЕЛЕНГАЛ», [PERSON] , Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України, ТОВ «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди. Прохальна частина містить наступні позовні вимоги: - визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал», поширена 03 листопада 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» в коментарі-опису до відео «[INFO]»: «…Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON] »; - визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал», поширена 30 грудня 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» у відео «[INFO]»: «….Знайшли в інтернеті такого [PERSON] , який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій він. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] восхваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти»; - визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена і поширена 21 жовтня 2022 року ТОВ «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]»: «… Під захистом пана [PERSON] на лаві підсудних опинився російський пропагандист [PERSON] … Недарма СБУ запідозрило [PERSON] в тероризмі»; - визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена та поширена [INFO] ТОВ «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO] » «…Мабуть найгучніше його справа - це захист зрадника [PERSON] , який називав майдан гнилим та якого затримувало СБУ…» та «…Однак є ще одна історія, яка викликає багато сумнівів щодо адвокатської етики [PERSON]. Нардепа від Слуги народа [PERSON] затримали представники НАБУ за отримання хабаря в понад півмільйона гривень просто в кабінеті пана [PERSON]. У суспільства виникло питання: адвокат чи все ж таки агент НАБУ»; - визнати такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена Недержавною некомерційною професійною організацією Національна асоціація адвокатів України, в особі [PERSON] , у листі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» та яка 21 жовтня 2022 року поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]» відносно того «…Голова НААУ [PERSON] зазначає, що такі висловлення [PERSON] лише показують непрофесійність» та що «має лише припущення, що його неетичні висловлювання та демонстрація провалів знань Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Правил адвокатської етики є наслідком війни в країні»; - зобов`язати [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал» і Громадську організацію «Стоп нелегал» в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у дані цивільній справі спростувати інформацію, висловлену і поширену 03 листопада 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» в коментарі-опису до відео «[INFO]»: «…Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON] », шляхом поширення в мережі інтернет на http://www.youtube.com/, повідомлення наступного змісту: « Мною , [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал» і Громадською організацією «Стоп нелегал» повідомлено неправдиву інформацію стосовно [PERSON] . Заявляю, що згідно з рішенням суду, є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності інформація про те, що: «Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON] »; - зобов`язати [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал» і Громадську організацію «Стоп Нелегал» в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у дані цивільній справі, спростувати інформацію, висловлену і поширену 30 грудня 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» у відео «[INFO]»: «Знайшли в інтернеті такого [PERSON] », який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій він. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] восхваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти», шляхом поширення в мережі інтернет на http://www.youtube.com/ повідомлення наступного змісту: « Мною , [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал» і Громадською організацією «Стоп Нелегал», повідомлено неправдиву інформацію стосовно [PERSON] . Заявляю, що згідно з рішенням суду є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності інформація про те, що: «Знайшли в інтернеті такого [PERSON] », який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій він. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] восхваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти»; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Київ Сіті Ньюс» в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у даній справі, спростувати інформацію, висловлену і поширену 21 жовтня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]»: «Під захистом пана [PERSON] на лаві підсудних опинився російський пропагандист [PERSON] … Недарма СБУ запідозрило [PERSON] у тероризмі», шляхом поширення в мережі інтернет на http://www.youtube.com/ повідомлення наступного змісту: «Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство Київ Сіті Ньюс» повідомлено неправдиву інформацію стосовно [PERSON] . Заявляю, що згідно з рішенням суду є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності інформація про те, що: «Під захистом пана [PERSON] на лаві підсудних опинився російський пропагандист [PERSON] … Недарма СБУ запідозрило [PERSON] у тероризмі»; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Київ Сіті Ньюс» в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у даній справі, спростувати інформацію, висловлену і поширену 23 січня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]»: «…Мабуть найгучніше його справа - це захист зрадника [PERSON] , який назвав майдан гнилим і якого затримувало СБУ…» та «Однак ще є одна історія, яка викликає багато сумнівів щодо адвокатської етики [PERSON]. Нардепа від Слуги народу [PERSON] затримали представники НАБУ за отримання хабаря в понад півмільйона гривень просто в кабінеті пана [PERSON]. У суспільства виникло питання: адвокат чи все таки агент НАБУ», шляхом поширення в мережі інтернет на http://www.youtube.com/ повідомлення наступного змісту: «Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» повідомлено неправдиву інформацію стосовно [PERSON] . Заявляю, що згідно з рішенням суду, є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності інформація про те, що: «мабуть найгучніше його справа - це захист зрадника [PERSON] , який назвав майдан гнилим і якого затримувало СБУ…» та «Однак ще є одна історія, яка викликає багато сумнівів щодо адвокатської етики [PERSON]. Нардепа від Слуги народу [PERSON] затримали представники НАБУ за отримання хабаря в понад півмільйона гривень просто в кабінеті пана [PERSON]. У суспільства виникло питання: адвокат чи все таки агент НАБУ»; - зобов`язати Недержавну некомерційну професійну організацію Національна асоціація адвокатів України та [PERSON] в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у даній справі, спростувати інформацію, висловлену і поширену Недержавною некомерційною професійною організацією Національна асоціація адвокатів України, в особі [PERSON] , у листі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» та яка 21 жовтня 2022 року поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агенство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]» відносно того «…….голова НААУ [PERSON] зазначає, що такі висловлювання [PERSON] лише показують «непрофесійність» та що «має лише припущення, що його неетичні висловлювання та демонстрація провалів знань Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики є наслідком війни в країні», шляхом поширення в мережі інтернет на http://www.youtube.com/ повідомлення наступного змісту: «Недержавною некомерційною професійною організацією Національна асоціація адвокатів України» в особі її керівника [PERSON] , повідомлено інформацію, якою порушено особисті немайнові права [PERSON] , а саме наступну інформацію: «Голова НААУ [PERSON] зазначає, що такі висловлювання [PERSON] лише показують «непрофесійність» та що «має лише припущення, що його неетичні висловлювання та демонстрація провалів знань Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики є наслідком війни в країні»; - заборонити Недержавній некомерційній професійній організації Національна асоціація адвокатів України та [PERSON] сприяти поширенню недостовірної інформації щодо [PERSON] ; - стягнути на користь [PERSON] солідарно з відповідачів [PERSON] , Громадської організації «СТОП НЕЛЕГАЛ», [PERSON] , Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.; - стягнути на користь [PERSON] солідарно з відповідачів [PERSON] , Громадської організації «СТОП НЕЛЕГАЛ», [PERSON] , Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» судовий збір у розмірі 18 236 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує на те, що: 03 листопада 2022 року голова правління ГО «Стоп Нелегал» [PERSON] на офіційному Youtube-каналі ГО «Стоп Нелегал» розмістив відео «[INFO]», що містить недостовірні твердження щодо позивача. Зокрема в коментарі до вказаного відео зазначено, що «…Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON]». НААУ фактично підтримало вказані недостовірні твердження у відео від 03 листопада 2022 року щодо [PERSON] , оскільки містить коментар Голови комітету з питань адвокатської етики Національної асоціації адвокатів України [PERSON], котрий допустив поширення негативної та недостовірної інформації щодо позивача, в тому числі шляхом втручання в особисте життя позивача, спотворюючи інформацію щодо судового рішення про позбавлення батьківських прав. У відео від 30 грудня 2022 року [PERSON] стверджує наступне: «Знайшли в інтернеті такого [PERSON] , який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій він. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] похваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти». Вказані твердження позивач вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] ніколи не отримував підозру у державній зраді за статтею 111 КК України. Також не відповідає дійсності твердження про забезпечення [PERSON] захисту [PERSON] , з яким з червня 2022 року припинені договірні відносини з надання професійної правничої допомоги. З - поміж іншого позивач вказує на те, що [PERSON] недостовірні твердження поширюються не лише мережею інтернет, а й шляхом систематичного подання скарг на позивача. У відео від 23 січня 2023 року стверджується «мабуть найгучніше його справа - це захист зрадника [PERSON] , який називав майдан гнилим та якого затримало СБУ …» та «Однак є ще одна історія, яка викликає багато сумнівів щодо адвокатської етики [PERSON]. Нардепа від Слуги народу [PERSON] затримали представники НАБУ за отримання хабаря в понад півмільйона гривень просто в кабінеті пана [PERSON]. У суспільства виникло питання: адвокат чи все таки агент НАБУ». Позивач зазначає, що затримання [PERSON] відбулось не у офісі позивача, а в приміщенні кафе. При цьому при затриманні останньому надавала правничу допомогу адвокат Лариса Криворучко, котра ніколи не працювала в Адвокатському об`єднанні «Адвокат [PERSON] і партнери». Зазначає також про те, що НААУ та [PERSON] своїми протиправними діями сприяють поширенню недостовірної інформації відносно [PERSON] , зокрема у відео від 07 грудня 2022 року ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному Youtube-каналі розмістили відео «Чому деякі адвокати не дотримуються визначеної законом етики?», в якому містить твердження «Голова НААУ [PERSON] також залишилась небайдужою щодо дій [PERSON] . Вона направила інформаційний лист до ВКДК та звернення до рад адвокатів регіонів». Позивач [PERSON] зазначає, що є заслуженим юристом України, засновником та керуючим партнером адвокатського об`єднання «Адвокат [PERSON] і партнери» та отримав у 2022 році дохід у розмірі 346 281, 41 грн., а за 2021 рік - 350 556, 58 грн., є автором великої кількості статей на юридичну тематику, виступає лектором на семінарах х правових питань. Зважаючи на викладене, поширення відповідачами недостовірної інформації про позивача є порушенням його права на недоторканість честі, гідності та ділової репутації, що можуть призвести до порушення права на професійну діяльність, оскільки існує ризик розірвання правовідносин з клієнтами, внаслідок чого завдається моральна шкода позивачу. Враховуючи те, що висловлювання поширені відповідачами щодо моральних, професійних якостей [PERSON] є негативними, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, а також є за своєю суттю наклепом та завдають непоправної шкоди діловій репутації позивача, вказану інформацію позивач просить визнати недостовірною та стягнути з відповідачів моральну шкоду. Учасники процесу скористалися правом надання відзиву. 05 червня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого останній заперечує щодо викладеного у позовній заяві, вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує на те, що [PERSON] припинено право заняття адвокатською діяльністю згідно з п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення ДП КДКА Чернівецької області № 160 від 08 травня 2023 року. При цьому, припиненню права на заняття адвокатською діяльністю передувало зупинення [PERSON] права на заняття адвокатською діяльністю строком від 24 листопада 2022 року по 24 травня 2023 року на підставі рішення ДП КДКА Рівненської області від 23 листопада 2023 року. Також зазначає, що при моніторингу мережі Фейсбук виявлено, що [PERSON] є адміністратором закритої групи під назвою «Страйк адвокатів України», у якій неодноразово незважаючи на норми моралі, етики, допускає образливі висловлювання на адресу адвокатів, зокрема членів керівних органів НААУ та РАУ, зокрема [PERSON] . Також відповідач вказує на те, що ГО «Стоп Нелегал» проводилось журналістське розслідування стосовно дій [PERSON] , під час якого було встановлено, що останній у березні 2022 року перетнув кордон України на підставі наявних трьох неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні. При цьому вказує на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, зокрема скасовано усиновлення малолітньої дитини усиновителем. Відповідач зазначає, що вказана інформація є публічною, розміщена на офіційному сайті «Судова влада України» та Єдиному реєстрі судових рішень. Щодо представництва позивачем інтересів [PERSON] посилається на те, що відомості про останнього знаходяться у відкритому публічному доступі в мережі інтернет, зокрема на сайтах: «Миротворець», «Чесно», «Texty.org.ua», « Обозреватель » та ін. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] не представляє інтереси [PERSON] з червня 2022 року, зокрема позивач підтвердив те, що представляв його інтереси, а також володіє інформацією щодо статтей, що інкриміновані його клієнту. Щодо наданої Національною Асоціацією адвокатів України 04 жовтня 2022 року відповіді на запит ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» [PERSON] зазначає, що відповідачем [PERSON] у вказаній відповіді викладено не ствердження, а припущення з посиланням на інформацію очільника профільного міністерства. Також відповідач скептично ставиться до обґрунтування позивача щодо того, що поширення інформації має можливим наслідком розірвання правовідносин з клієнтами, внаслідок чого останньому завдається моральна шкода у розмірі 500 000 грн., оскільки з 24 листопада 2022 року право на адвокатську діяльність позивачу було зупинено, а також позивач виїхав до Іспанії та не може продовжувати проводити в Україні адвокатську діяльність. З - поміж іншого відповідач вважає, що позивач позиціонує себе як публічна особа, а отже межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо публічних осіб є значно ширшими, оскільки безпосередньо відіграють важливу роль у суспільстві та становлять суспільний інтерес. Зважаючи на викладене, відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1 а.с.87-96). 05 червня 2023 року від представника Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - адвоката [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, за яким вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зазначено про те, що 13 жовтня 2022 року відповідачем було надано відповідь на звернення ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс», зокрема щодо третього питання в вказаному листі. Вказує на те, що у випадку коли особа звертається до органів із заявою щодо надання інформації, проте в ході перевірки вказана інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України. Отже, надання відповіді на звернення не може вважатись поширенням інформації, зокрема позивачем не надано доказів щодо поширення інформації саме відповідачем 4 широкому колу осіб. Щодо прохальної частини позовної заяви, а саме: «голова НААУ [PERSON] зазначає такі висловлювання [PERSON] лише показують непрофесійність» представник відповідача стверджує, що зазначена фраза не висловлювалась ані [PERSON] , ані іншими представниками НААУ, а є лише суб`єктивною інтерпретацією журналіста змісту відповіді Голови Національної асоціації адвокатів України на звернення. Зазначає про те, що оскаржувана позивачем інформація є лише оціночним судженням, при цьому позивачем не доведено факт порушення майнових прав саме відповідачем 4, зокрема не надано жодного належного доказу, що така інформація порушує особисті немайнові права позивача та існує причинно-наслідковий зв`язок між поширенням інформації та настанням негативних наслідків для позивача, а відтак просить відмовити у задоволенні вимог позову [PERSON] у повному обсязі (т.1 а.с.142-149). 05 червня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшов відзив, у відповідності до якого остання не погоджується з доводами викладеними в позовній заяві, вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає про те, що лист (Національної асоціації адвокатів України) та його зміст (підписаний [PERSON] як головою вказаної організації) та адресований ТОВ «Київ Сіті Ньюс», в якому [PERSON] висловлено припущення щодо категоричних негативних висловлювань [PERSON] , при цьому припущення не може вважатись правовим аргументом на порушення прав позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. вказує на те, що позивачем не надано доказів щодо наявних змін в його емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які б перешкоджали активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникла внаслідок впливу певних обставин. (т.1 а.с.157-166). 19 червня 2023 року представником відповідача ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» - адвокатом [PERSON] подано відзив, у якому звертає увагу на твердження позивача, що відео від 03 листопада 2022 року містить коментар Голови комітету з питань адвокатської етики НААУ [PERSON], котрий фактично допустив поширення негативної інформації відносно [PERSON] , в тому числі втручанням в особисте життя позивача, спотворюючи інформацію щодо судового рішення про позбавлення батьківських прав, проте всупереч викладеному [PERSON] не заявлено позовних вимог до [PERSON] . Також зазначає, що у відео від 21 жовтня 2022 року, розміщеному ТОВ «Київ Сіті Ньюс» не містить жодної інформації, що б порушувало права позивача. Вважає недостовірною інформацію, розміщену на YouTube каналі «Київ Сіті Ньюс» 21 січня 2023 року (позивачем зазначена помилкова дата 23.01.2023 року), а саме щодо затримання одного з клієнтів позивача [PERSON] в кабінеті позивача, оскільки відповідна слідча дія відбулась у кафе. При цьому, відповідач зазначає, що позивачем у мережі Фейсбук така ситуація була прокоментована наступним чином (цитата): «Це була провокація НАБУ, спрямована на зрив сабантую адвоката [PERSON] в його кабінеті». В результаті дій НАБУ п`ятничний шабат почався із затримкою на півтори години». Також вказана інформація була розміщена у мережі інтернет до виходу сюжету на каналі «Київ Сіті Ньюс», а отже «Київ Сіті Ньюс» не є першоджерелом і автором поширеної інформації. Зважаючи на викладене у відзиві, представник відповідач вимоги позову не визнає та просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі (т.1 а.с.230-236). Позивач скористався правом на надання відповіді на відзиви. Позивач не погоджується з доводами [PERSON] щодо поширення позивачем постів у мережі Фейсбук, які містять нецензурну лексику та образливі висловлювання на адресу керівництва НААУ та РАУЮ, при цьому вказує на те, що відповідачем не надано доказів здійснення таких публікацій особисто позивачем та не надано доказів ідентифікації особи в мережі Фейсбук, оскільки будь-яка особа могла створити такий акаунт. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] було здійснено втручання не тільки в приватне життя, умисно зібрано дані про сімейне життя та порушено таємницю усиновлення. Також поширення відповідачами недостовірної інформації призвело до зрушень в діяльності позивача, який є заслуженим юристом України, засновником і керуючим АО «Адвокат [PERSON] і партнери», де його дохід за 2 роки склав 696 897, 99 грн. При цьому поширення оскаржуваних відеозаписів можуть призвести до порушення права на професійну діяльність, є ризик розірвання відносин з клієнтами, внаслідок чого завдається значна моральна шкода позивачу, що оцінюється останнім у 500 000 грн. Позивач вказує на те, що [PERSON] не спростовано вимоги позову щодо поширення відповідачами недостовірної інформації щодо позивача у формі тверджень, а також відповідачами не надано доказів на підтвердження вказаних тверджень. З - поміж іншого позивач вказує на те, що не є публічною особою. Поширена відповідачами недостовірна інформація стосовно позивача є негативною, розповсюджена відповідачами з метою принизити та образити позивача, завдати психологічного дискомфорту, щоб позбавити можливості здійснювати професійну діяльність. Від представників відповідача - Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України, адвоката [PERSON] та представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] 22 червня 2023 року надійшли заперечення на відповідь на відзив.( т.2 а.с.7-9,13) Адвокат [PERSON] вказує, що [PERSON] не є головою комітету з питань адвокатської етики НААУ з вересня 2022 року, а відтак його коментарі є власними враженнями та особистими поглядами, а також власною суб`єктивною думкою, а також не є офіційною позицією Голови НААУ [PERSON] та Національної асоціації адвокатів України. Адвоката [PERSON] зазначає про те, що відповідач [PERSON] лише висловила своє бачення обставин і причин випадку, а тому доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Відповідач [PERSON] , який також діє від імені Громадської організації «Стоп Нелегал» в судовому засіданні заперечував щодо викладеного в позові, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі Представники відповідачів Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України - адвокат [PERSON] та відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо викладеного в позові, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі. 2.Процесуальні дії та рішення суду. 5 квітня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу розподілено судді Лісовській О.В. 27 квітня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків. 04 травня 2023 року до суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків. 05 травня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 05 червня 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 05 червня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 09 червня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Лісовської О.В. постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції. 31 липня 2023 року до суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання у закритому режимі в частині питань особистого та сімейного життя позивача та в частині адвокатської діяльності позивача, що може містити адвокатську таємницю. Клопотання мотивовано тим, що під час проведення судових засідань невідома позивачу особа здійснює фото та відео фіксацію. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало поширення відповідачами недостовірної інформації, а також втручання в особисте життя та адвокатську діяльність позивача. Щоб не допустити подальше протиправне втручання в особисте приватне життя та адвокатську діяльність позивача, що може стосуватися адвокатської таємниці, виникає необхідність в частково закритому судовому засіданні. 19 вересня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Громадської організації «СТОП НЕЛЕГАЛ», [PERSON] , Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України, ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди проводити у закритому режимі в частині питань особистого та сімейного життя позивача та в частині адвокатської діяльності позивача та в частині адвокатської діяльності позивача, що може містити адвокатську таємницю, а саме під час виступу позивача із вступним словом. 19 вересня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено витребувати по справі докази, а саме: - від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону України протягом 2022 року [PERSON] , [INFO] ; - від Служби безпеки України інформацію відносно того, чим порушувались кримінальні провадження Службою безпеки України щодо [PERSON] , [INFO] , у 2022 році із зазначенням дат та статей кримінальних проваджень із зазначенням захисника [PERSON]; - від Національного антикорупційного бюро України інформацію про те, де із зазначенням точного місця та коли із зазначенням дати та часу відбувалось затримання [PERSON] , а також коли на місце затримання прибув адвокат [PERSON]. 19 вересня 2023 року ухвалою суду постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. 06 листопада 2023 року у відповідності до Розпорядження № 360 керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва Зубець Л.В., у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] призначено повторний автоматизований розподіл справи № 754/5397/23. 07 листопада 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі призначено суддю Саламон О.Б. 08 листопада 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. прийнято справу № 754/5397/23 до розгляду. 15 грудня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції з позивачем [PERSON] поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». 19 грудня 2023 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. постановлено повторно витребувати докази, оскільки ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року не виконана у повному обсязі. 3.Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. Судом встановлено наступні правовідносини. 03 листопада 2022 року на офіційному YouTube каналі Громадської організації «Стоп Нелегал» за посиланням: [INFO] було розміщено відеозапис під назвою: «[INFO]». 30 грудня 2022 року на офіційному YouTube каналі Громадської організації «Стоп Нелегал» за посиланням: [INFO] розміщено відео під назвою: «[INFO]». Позивач з-поміж іншого зазначає про те, що у відеозаписі від 03 листопада 2022 року вказано «…Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON]», що порушує його особисті немайнові права позивача. 21 жовтня 2022 року ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі за адресою: [INFO] розміщено відео під назвою: «[INFO]». З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить: Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена і поширена 21 жовтня 2022 року ТОВ «Інформаційне агентство Київ сіті ньюс» у відео «[INFO]»: «.. Під захистом пана [PERSON] на лаві підсудних опинився російський пропагандист [PERSON] Недарма СБУ запідозрило [PERSON] в тероризмі», а також спростувати зазначену інформацію. 21 січня 2023 року (замість 23.01.2023 як зазначено у позові) ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі за адресою: [INFO] було розміщено відео під назвою: «[INFO]». При цьому ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі 07 грудня 2022 року також було розміщено відео за адресою: [INFO] під назвою: «[INFO]». Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає за необхідне до правовідносин, які виникли між сторонами, застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», а також, враховуючи положення статті 9 Конституції України, при вирішенні спору по даній справі необхідно враховувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ст. 201 ЦК України). Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Виходячи зі змісту зазначеної статті, сторона позивача повинна довести факт поширення інформації, а також те, що вона є негативною та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію. Сторона відповідача, в свою чергу, повинна довести, що поширена інформація є достовірною. Позивач має право подати суду докази невідповідності дійсності відомостей, розповсюджених відповідачем. Таким чином, розглядаючи справи, предметом позову в яких є спростування недостовірної інформації, суди повинні враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У відповідності до рекомендацій, викладених в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі по тексту Постанови), негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. п.3 Постанови передбачено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до ст. 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений п.3, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст.277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (ст.278ЦК) тощо. Згідно з ч.ч.5,6 п.15 цієї Постанови, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Статтею 270 ЦК України передбачено, що відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Частина 1 ст. 299 ЦК України закріплює особисте немайнове право фізичної особи на недоторканість ділової репутації. Особистість даного права полягає насамперед у особливості блага, яке складає його об`єкт. Під поняттям «ділова репутація» як особистого немайнового блага слід розуміти усталену оцінку фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні чи негативні суспільно значимі діяння (поведінку), як правило, в певній сфері (професійній, підприємницькій, службовій тощо), що відома оточуючим, і в силу цього відображена в суспільній свідомості, як думка про особу з точки зору моралі даного суспільства чи соціальній групи. У відповідних положеннях Конституції України передбачено: кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (стаття 32). Згідно зі ст. 1 Закону України "Про телекомунікації" Інтернет - всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв`язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про інформацію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, інформація яка поширюються через мережу Інтернет, орієнтована на необмежене коло осіб, відповідно є масовою інформацією. Інтернет-видання (веб-сайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, а відтак є засобом масової інформації. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік), свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав. (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11). Крім того, ЄСПЛ здійснює такий захист відповідно до закріплених у статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод положень про те, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (рішення ЄСПЛ у справах «Лопес Остра проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 16798/90, «Геттон та інші проти Сполученого Королівства» від 02 жовтня 2001 року, заява № 36022/97, «Гримковська проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 38182/03). Право людини на безпечне навколишнє природне довкілля являє собою можливість знаходитись/проживати в навколишньому природному середовищі, яке не заподіює шкоди її здоров`ю і життю, а у випадку порушення цього права - вимагати його захисту у встановленому законодавством порядку. Таке визначення охоплює всі основні ознаки цього суб`єктивного права: по-перше, право проживання в сприятливому навколишньому природному середовищі, безпечному для здоров`я і життя людини; по-друге, право вимагати усунення різних перешкод при здійсненні цього права у встановленому законодавством порядку; по-третє, право на звертання у відповідні органи за захистом порушеного права з метою його поновлення (відновлення); по-четверте, здійснення захисту порушеного права шляхом установлення державою певних правових гарантій. Засоби масової інформації висвітлюючи події, що мають значний суспільний інтерес і стосуються прав і обов`язків широкого кола громадян, зокрема, щодо безпечності навколишнього природного середовища, життя і здоров`я людей, можуть не тільки висвітлювати обставини певної події, але й виражати допустиму критику осіб, які в силу закону, компетенції, обов`язків або повноважень можуть впливати на забезпечення дотримання прав громадян та усунути негативні наслідки тої чи іншої події. У рішенні ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року в підпункті «g» пункту 46 суд зазначив про те, що преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, тим не менш її обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 Конвенції захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, а і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій (рішення у справі «Перна проти Італії» ( 980_051 ) (Perna v. Italy) [ВП], заява N 48898/99, п. 39, від 06 травня 2003 року, з подальшими посиланнями). Повідомлення новин, засноване на інтерв`ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль «сторожового пса суспільства» (рішення у справі «The Observer and The Guardian v. the United Kingdom», від 26 листопада 1991 року, Series A no. 216). У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (рішення у справі «Педерсен і Баадсгаард проти Данії» (980_247); рішення у справі «Торгейр Торгейрсон проти Ісландії» від 25 червня 1992 року, Series A, no. 239; рішення у справі «Джерсільд проти Данії»). За змістом ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом було досліджено відеозаписи, долучені до позовної заяви та встановлено, що така інформація була розповсюджена в мережі інтернет на офіційному YouTube каналі. В цілому відображена позивачем в позовній заяві дослівно, але з дрібними нечіткостями в зазначенні слів, що не впливає на зміст, суть та смислове наповнення цієї інформації. Варто зазначити, що факт опублікування та висвітлення відповідачами ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» та [PERSON] в мережі інтернет інформації, викладеної в прохальній частині позовної заяви не заперечується стороною відповідачів. З приводу посилання відповідача [PERSON] , викладених у відзиві на позовну заяву, з приводу належності позивача [PERSON] до публічних осіб, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Газета «Україна-центр» проти України», «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Публічна особа, державний службовець повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодились на таку увагу. У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» ЄСПЛ вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується. У справах «Лінгенс проти Австрії» (1986 року); «Обершлік проти Австрії» (1991 року), у яких йшлось про публічну критику політиків, ЄСПЛ дійшов висновку, що публічні діячі повинні бути відкритими для критики з боку своїх опонентів. Згідно аналізу вказаних рішень ЄСПЛ вважає порушенням статті 10 Конвенції з прав людини задоволення національними судами позовів публічних діячів про спростування поширеної проти них інформації та заборони поширення такої інформації, оскільки ступінь публічності, якого набули дії особи, ступінь її участі у публічній дискусії обумовлюють ступінь її толерантності, який вона повинна виявляти стосовно критики. У разі, якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція). У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Суд приходить до висновку про те, що відповідачем [PERSON] та представником відповідача Недержавної некомерційної професійної організації Національна асоціація адвокатів України не надано переконливих доказів того, що позивач є публічною особою в розумінні діючого законодавства, у зв`язку з чим межа допустимої критики до позивача має бути ширшою. Зокрема також варто звернути увагу на те, що позивачу [PERSON] припинено право на заняття адвокатською діяльністю згідно з п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення ДП КДКА Чернівецької області № 160 від 08.05.2023. Судом також встановлено, що на офіційному YouTube каналі Громадської організації «Стоп Нелегал» 03 листопада 2022 року за посиланням: [INFO] було розміщено відеозапис під назвою: «[INFO]». Позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал», і поширена 03 листопада 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» в коментарі-опису до відео «[INFO]»: «..Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON] ». Судом встановлено, що в коментарі до опису вказаного вище відеозапису від 03.11.2022 року зазначено: «Одночасно одіозний адвокат [PERSON] звинуватив керівництво Національної асоціації адвокатів України у зраді, хоча сам відомий тим, що захищав зрадника України [PERSON] , який є сепаратистом та навіть написав антиукраїнську книгу про російського диктатора [PERSON].» Спірний коментар містить оціночну інформацію щодо [PERSON] , яка, як вбачається з відзиву [PERSON] була взята з мережі інтернет із загальнодоступних сайті, зокрема « Миротворець », «Чесно» та «Texty.org.ua». Позивач в обґрунтування неправдивості такого висловлювання зазначив про те, що не представляє інтереси [PERSON] тривалий час, а саме з червня 2022 року, а також вказує на те, що [PERSON] не підозрювався у злочині за ч. 111 Кримінального кодексу України. Проте, всупереч викладеному, матеріали справи не містять належних доказів зворотному, а навпаки позивач особисто не заперечив факт представництва інтересів [PERSON] в минулому часі. При цьому, аналізуючи зміст спірного коментаря до відеозапису, суд приходить до висновку про те, що характер оспорюваної інформації не можна сприймати у виді твердження, оскільки вказаний коментар висвітлює суб`єктивну думка автора. При цьому, поширення зазначеної інформації не порушує особисті немайнові права позивача, а отже вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Також позивач зазначає, що у відеозаписі від 03 листопада 2022 року відповідач [PERSON] стверджує: «З нами зв`язались представники асоціації адвокатів України і повідомили про те, що жодне слово, що сказав [PERSON] не відповідає дійсності. Офіційно коментувати вони відмовились, тому що кажуть, що нема тут чого коментувати». На думку позивача, зазначене вище дає зрозуміти, що НААУ фактично підтримало недостовірні твердження відносно останнього, зазначені у відеозаписі твердження від 03 листопада 2022 року, які позивач вважає недостовірними. Також вказує, що відео від 03 листопада 2022 року містить коментар Голови комітету з питань адвокатської етики Національної асоціації адвокатів України [PERSON], котрий фактично допустив поширення негативної та недостовірної інформації щодо [PERSON] , в тому числі шляхом втручання в особисте життя, спотворюючи інформацію щодо судового рішення про позбавлення батьківських прав, що є конфіденційною інформацією відповідно до чинного законодавства. Варто наголосити на тому, що позивачем не наведено правових норм в межах цивільного законодавства, які могли би бути застосовані щодо розголошення інформації про особисте життя позивача. Зокрема, вимоги позову не містять вимоги щодо розголошення відомостей про особисте життя. Відповідно до ст. 168 КК України, розголошення таємниці усиновлення всупереч волі усиновлювача карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, а отже, вирішується в розрізі норм кримінального права. Також позивачем не було залучено до участі у справі інших співвідповідачів з вимогами стягнення моральної шкоди, а отже суд, у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог. Щодо відеопублікації 30 грудня 2022 року на офіційному YouTube каналі Громадської організації «Стоп Нелегал» за адресним посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», слід зазначити наступне. Позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена [PERSON] , який є керівником та засновником Громадської організації «Стоп Нелегал», і поширена 30 грудня 2022 року Громадською організацією «Стоп Нелегал» у відео «[INFO]» : «Знайшли в інтернеті такого [PERSON] , який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] восхваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти», а також спростувати вказану інформацію шляхом в строк не пізніше десяти календарних днів з дати набрання законної сили судового рішення у дані цивільній справі, спростувати інформацію, висловлену і поширену 30 грудня 2022 року. У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2023 року у справі № 523/19505/21 викладено висновок про те, що «вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням». Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 759/16306/21-ц. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п. 19 Постанови Пленуму). Дослідивши відеозапис від 30 грудня 2022 року, суд звертає увагу на висловлювання: «Знайшли в інтернеті такого [PERSON] », який навіть написав книгу про [PERSON] «Брат» і цього [PERSON] , який навіть працював в правоохоронній системі нашій він. Його захищає такий собі адвокат [PERSON] і завдяки [PERSON] [PERSON] вийшов на свободу і зараз кудись виїхав. Получається, що ця людина, яка знає, що [PERSON] похваляє [PERSON] , війська якого вбивають наших людей і він зробив все можливе, щоб його зараз звільнили з під варти». У відповідності до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби від 03 січня 2024 року, наданої на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, [PERSON] перетинав державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, а саме: 03 січня 2022 року, 27 січня 2022 року, 22 лютого 2022 року на в`їзд, а 07 січня 2022 року та 05 лютого 2022 року на виїзд за межі України. В наведеному вище висловлюванні не стверджується про порушення позивачем [PERSON] норм чинного законодавства, а його правдивість не піддається доведенню. Суд приходить до висновку про те, що наведена вище поширена відповідачем інформація могла непокоїти позивача, а форма її викладу могла бути розцінена ним як дошкульна та провокативна, проте незважаючи на форму викладу інформації, поширені відповідачем висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, що виключає можливість визнання їх недостовірними. Відтак, зважаючи на викладене, вказана вимога не підлягає задоволенню. Також, 21 жовтня 2022 року ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі за адресою: [INFO] опубліковано відео під назвою: «[INFO]». Що стосується вимоги позовної заяви: «Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена і поширена 21 жовтня 2022 року ТОВ «Інформаційне агентство Київ сіті ньюс» у відео «[INFO]» : «.. Під захистом пана [PERSON] на лаві підсудних опинився російський пропагандист [PERSON] Недарма СБУ запідозрило [PERSON] в тероризмі», а також спростувати зазначену інформацію, суд зазначає що відсутні підстави вважати, що вказаний вираз несе в собі негативну інформацію щодо особи [PERSON] , є таким, що завдає шкоди її честі та гідності, а тим більше діловій репутації вказаного позивача. Крім того, сама конструкція спірного виразу побудована з використанням провокативної риторики та інших характерних для оціночних суджень мовно-стилістичних засобів. Таким чином, зазначені оспорювані висловлювання відносно особи позивача є оціночними судженнями. Таким чином, хоча відеозапис від 21 жовтня 2022 року ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс», опублікований на офіційному YouTube-каналі за адресою: [INFO] під назвою: «[INFO]» і містив провокативні вислови, однак ці висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони є оцінкою дій і не містять ствердження про порушення позивачем законодавства та моральних приписів, а лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями. З огляду на викладене, вимоги позивача в цій частині, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 21 січня 2023 року ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі за адресою: [INFO] було розміщено відео під назвою: «[INFO]». Слід зауважити, що при дослідженні даного відеозапису, судом виявлено неточність у даті опублікування спірного відео. А саме, замість невірного 23 січня 2023 року, відео під назвою: «[INFO]» було розміщено 21 січня 2023 року. Прохальна вимога в цій частині звучить наступним чином: « Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена та поширена 23 січня 2023 року ТОВ «Інформаційне агентство Київ сіті ньюс» у відео «[INFO]»: «…Мабуть найгучніше його справа - це захист зрадника [PERSON] який назвав майдан гнилим та якого затримало СБУ…» та «…Однак є ще одна історія, яка викликає багато сумнівів щодо адвокатської етики [PERSON]. Нардепа від Слуги народа [PERSON] затримали представники НАБУ за отримання хабаря в понад півмільйона гривень просто в кабінеті пана [PERSON]. У суспільства виникло питання: адвокат чи все ж таки агент НАБУ». При цьому ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі 07 грудня 2022 року також було розміщено відео за адресою: [INFO] під назвою: «[INFO]». 18 січня 2024 року Вищим антикорупційним судом було направлено на адресу суду на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року відповідь. У відповідності до наданої інформації зазначено, що у матеріалах справи № 991/753/22 відсутні відомості про затримання [PERSON] . Водночас з матеріалів справи № 991/754/22 вбачається, що [PERSON] був затриманий 28 квітня 2023 року о 15:58 за адресою: [ADDRESS] . При цьому, на місце затримання прибув представник центру безоплатної правової допомоги [PERSON] . Також інформують, що у провадженні суддів ВАКС перебуває справа № 991/4071/22 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та станом на 16.01.2024 не розглянута. У відповідності до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.04.2022 року затримання [PERSON] відбулось у дворі будівлі за адресою: [ADDRESS] . При цьому, представником відповідача ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» - адвокатом [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вказує на те, що позивачем вказана вище подія затримання [PERSON] була прокоментована у мережі Фейсбук наступним чином (цитата): «Це була провокація НАБУ, спрямована на зрив сабантую із затримкою на півтори години», а отже самим [PERSON] не було спростовано факту затримання [PERSON] . Також вказана інформація розміщена в мережі інтернет до виходу сюжету на офіційному YouTube-каналі ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс», а саме - 01 грудня 2022 року «Укрруднпром» та на сайті інформаційного агентства «Advokat post», а тому ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» не є першоджерелом (автором) поширюваної інформації, а лише було опубліковано вже наявну в мережі інтернет інформацію. В матеріалах справи містяться скрін-шоти із зображенням публікацій на сайтах «Укрруднпром» та Інформаційного агентства «Advokat post», що підтверджують позицію та обгрунтування представника відповідача з приводу того, що ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» не є автором вказаних публікацій. Варто зазначити також про те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про інформаційні агентства» інформаційне агентство, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян і організацій, порушує їх законні права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і права журналіста, якщо ця інформація одержана від інших інформаційних агентств або засобів масової інформації і є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих цими агентствами чи засобами масової інформації. Дослідивши та оглянувши в судовому засіданні відеозапис від 21.01.2023 року , який був розміщений ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс» на офіційному YouTube-каналі під назвою: «[INFO]», суд не вбачає наявними підстав вважати, що вказаний вираз несе в собі негативну інформацію щодо особи позивача, а також завдає останньому шкоди її честі та гідності, та діловій репутації. Зокрема, враховуючи, що сам позивач в мережі інтернет не спростував зазначену ситуацію щодо затримання [PERSON] . Суд погоджується з тим, що конструкція спірного виразу побудована з використанням провокативної риторики та інших характерних для оціночних суджень мовно-стилістичних засобів. Проте, відносить такі висловлювання відносно особи позивача до оціночних суджень. Також суд вважає, що не можна вказані висловлювання тлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони є оцінкою дій і не містять ствердження про порушення позивачем. Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної вище позовної вимоги. З - поміж іншого, звертаючись до суду позивач просив визнати такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, яка висловлена Недержавною комерційною професійною організацією Національна асоціація адвокатів України, в особі [PERSON] у листі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» та яка 21 жовтня 2022 року поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]» відносно того «голова НААУ [PERSON] зазначає… такі висловлення [PERSON] лише показують непрофесійність» та що «має лише припущення, що його неетичні висловлювання та демонстрація провалів знань Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики є наслідком війни в країні». Також, просив спростувати зазначену інформацію, а також заборонити Недержавній некомерційній професійній організації Національна асоціація адвокатів України та [PERSON] сприяти поширенню недостовірної інформації щодо [PERSON] . У відповідності до відповіді ТОВ «ІА «Київ Сіті Ньюс», наданої на запитання поставленого у листі від 04 жовтня 2022 року, що надійшов на адресу Голови Національної Асоціації адвокатів України вбачається, що відповідачем [PERSON] викладено припущення з посиланням на інформацію очільника профільного міністерства, які не можна тлумачити як такі, що містять фактичні дані, та не впливають та не порушують права позивача. Суд вважає за необхідне зауважити, що предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, припущення, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів особи не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що вислови вказані Недержавною комерційною професійною організацією Національна асоціація адвокатів України, в особі [PERSON] , у листі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» та яка 21 жовтня 2022 року поширена Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство Київ Сіті Ньюс» у відео «[INFO]» відносно того «голова НААУ [PERSON] зазначає такі висловлення [PERSON] лише показують непрофесійність» та що «має лише припущення, що його неетичні висловлювання та демонстрація провалів знань Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Правил адвокатської етики є наслідком війни в країні» жодним чином не порушують права позивача, викладені у формі міркувань, а також не містять фактичних тверджень, а відтак в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також, не підлягає задоволенню вимога позивача з приводу заборони Недержавній некомерційній професійній організації Національна асоціація адвокатів України та [PERSON] сприяти поширенню недостовірної інформації, оскільки позивачем не доведено факту поширення Національною асоціацією адвокатів України та [PERSON] недостовірної інформації, що порочить честь і гідність [PERSON] . Щодо позовної вимоги, в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, у розмірі 500 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункт 3 ч. 2 ст. 23 зазначеного Кодексу передбачає, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними, згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння моральної шкоди з вини відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язковому доказуванню підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні. Суд приходить до висновку про те, що у розрізі даного спору між позивачем та відповідачами не було порушено норм чинного законодавства, а також прав та інтересів позивача. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, враховуючи, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є похідною від первісних вимог, у задоволенні якої судом відмовлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову також і в частині стягнення моральної шкоди. В порядку ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову у задоволенні вимог позову судові витрати, понесені позивачем, розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed