Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Скоробогатого М.В. звернулася до суду із указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] завдану внаслілок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 39342,33 грн. та моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Крім того, представник позивачки просив стягнути з відповідача на користь його довірительки судові витрати по справі, а саме: судовий збір у сумі 1211,20 грн., витрати на залучення експерта (проведення експертизи) в розмірі 5000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн., а всього витрати на суму 26211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог адвокат Скоробогатий М.В. покликається на те, що 29 серпня 2023 року близько 13:15 год. автодорозі в [ADDRESS] , відповідач [PERSON] , керуючи мотоблоком марки «ZUBR JR-Q78», без реєстраційного номера, здійснюючи виїзд з прилеглої території вул. Шевченка на вул. Львівська в селі Куткір Золочівського району Львівської області, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «BMW 320», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивачки [PERSON] , яка рухалась по даній вулиці, внаслідок чого відповідач допустив зіткнення з автомобілем позивачки, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.2 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП згідно постанови Буського районного суду Львівської області від 06.10.2023 року. Крім того, відповідач [PERSON] цією ж постановою суду притягнутий також до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодувати позивачці завдані пошкодження автомобіля, остання змушена була звернутися за отриманням правовової допомоги адвоката, в зв`язку із чим сплатила гонорар адвокату в сумі 20000 грн. та 5000 грн. за проведення в справі судової автотоварознавчої експертизи №119 від 06.11.2023, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідачем автомобіля марки «BMW 320», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент його ДТП (29.08.2023), з врахуванням коефіцієнту зносу, становить 39 342,33 грн. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача, який ігнорував законні прохання позивачки щодо відшкодування завданих збитків на ремонт автомобіля, омбеження у його використанні та душевні хвилювання через прискіпливу увагу поліції до руху на пошкодженому автомобілі, а тому завдану моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 20000,00 грн. Ухвалою судді від 14.03.2024 року, після заміни складу суду, вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Худзіка М.А. у поданому відзиві на позовну заяву від 04.04.2024, не заперечуючи проти визначеного судовим експертом розміру матеріального збтку в сумі 39 342,33 грн., покликається на те, що середньомісячний дохід відповідача складає 3833,87 грн., а тому просив зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди до 20000 грн. Крім того, просить зменшити розмір морального відшкодування до 1000 грн., оскільки заявлений розмір є завищеним, пошкоджений автомобіль не є джерелом отримання прибутку, а сімейний, робочий та побутовий устрій позивачки у зв`язку із ДТП не змінився. Натомість, проти заявлених до відшкодування судових витрат в частині сплаченого судового збору та на залучення експерта (проведення експертизи), представник відповідача не заперечив, але просить їх покласти на сторони пропорційно розміру задоволеної частини вимог. Крім того, представник відповідача адвокат Худзік М.А. звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру судових витрат від 10.04.2024, у якому просить зменшити витрати на професійну привничу допомогу із заявлених до відшкодування 20000 грн. до 2000 грн., оскільки заявлений розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, а також не відповідає критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру, а тому просить заявлене клопотання задовольнити. Ухвалою підготовчого судового засідання від 21.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено вищевказану справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Скоробогатий\~М.В.\~у судовому засіданні повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, вихзодячи із мотивів позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] адвокат Худзік М.А. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечив, виходячи із мотивів раніше поданого відзиву на позовну заяву та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а тому просив заявлені вимоги позову задовольнити частково. Заслухавши доводи позивачки та її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, виходячи із таких мотивів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою\~ сьомою\~статті 81\~цього Кодексу\~передбачено,\~що докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Буського районного суду Львівської області від 06.10.2023 року в справі №943/1737/23, яка набрала законної сили 17.10.2023, відповідача по цій справі [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП за те, що 29 серпня 2023 року о 13:15 год. в [ADDRESS] , водій [PERSON] керував мотоблоком марки «ZUBR JR-Q78», без реєстраційного номера, при виїзді з прилеглої території вулиці Шевченка на вулицю Львівська в селі Куткір, не надав переваги в русі автомобілю марки «BMW 320», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по даній вулиці, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, а при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.2 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] керував вищевказаним мотобкоком із явними ознаками алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, почервоніння очей), а від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в медичному закладі водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, вищевказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, установлено вину відповідача [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також із установленням його вини за ст. 124 КУпАП, копія якого міститься в матеріалах даної цивільної справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, що доказуванню не підлягають. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 4, п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №119 від 06.11.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «BMW 320», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент його ДТП (29.08.2023), з урахуванням коефіцієнту зносу, становить 39 342,33 грн., що не оспорюється стороною відповідача. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., покликаючись на те, що вона зазнала моральних страждань через завдану відповідачем шкоду, яка частково визнається представником відповідача в розмірі 1000,00 грн. Так, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, в силу вимог пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, є однією із самостійних підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно пункту 8 та пункту 9 частини першої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, із наведеного випливає, що реальні збитки позивачки, які становлять 39 342,33 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки такі збитки завдані самим відповідачем та з його вини, що ним не заперечується, виходячи із досліджених судом в ході розгляду даної справи вищевказаних письмових доказів, а підстав для їх зменшення через незадовільний матеріальний стан відповідача, суд не вбачає. Відтак, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення у належним чином підтвердженому розмірі 39\~342,33 грн., який згідно висновку експерта №119 від 06.11.2023 є вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивачки на момент його ДТП (29.08.2023), ураховуючи коефіцієнту його зносу, що визнається та не оспорюється стороною відповідача. Разом із тим, суд вважає, що заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20000,00 грн., що частково визнається представником відповідвача в сумі 1000,00 грн. підлягає до часткового задоволення у розмірі 2000 грн., виходячи із засад добросовісності, розумності та справедливості, а також приписів п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Окрім того, що стосується заявлених позивачкою вимог про відшкодування їй судових витрат (судового збору в сумі 1211,20 грн., на залучення\~експерта (проведення\~експертизи)\~у розмірі 5000,00 грн. та надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00 грн.), суд приходить до таких висновків. Так, в силу положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать такі витрати: на професійну\~правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Оскільки витрати позивачки [PERSON] на проведення судової автотоварознавчої експертизи №119 від 06.11.2023 року в розмірі 5000,00 грн. підтверджується Договором №119 про виконання судової експертизи від 01.11.2023 та квитанцією АТ «Ощадбанк» про її оплату позивачкою в сумі 5000,00 грн., що також визнається та не заперечується представником відповідача, а тому суд вважає такі витрати обгрунтованими та повністю доведеними. Разом із тим, суд вважає, що заявлені позивачкою до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. підлягають до часткового відшкодування, виходячи із таких мотивів. Зокрема, частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до Додаткової постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року в справі №201/14495/16-ц фактично констатовано право суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Зокрема, розподіляючи витрати особи на професійну правничу допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, колегія суддів самостійно визначила їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності. Зокрема, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз касаційної скарги, складання та оформлення відзиву на касаційну скаргу, аналіз судової практики), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву), критерію необхідності подання відзивів на касаційну скаргу та значимості таких дій у справі, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а на користь третьої особи - 1500 грн. Зокрема, як убачається із матеріалів справи, що 09.11.2023 року між позивачкою [PERSON] та адвокатом Скоробогатим Миколою Вікторовичем, який діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності №001342 від 01.02.2019 укладено Договір про надання правової допомоги, згідно п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати позивачці прпвову допомогу в даній цивільній справі за позовом про відшкодування вартості пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, що мало місце 29.08.2023 року в [ADDRESS] у Буському районному суді Львівської області, Львівському апеляційному суді, Верховному суді, Золочівському РВП ГУНП у Львівській області, а також у інших підприємствах, установах та організаціях з цього ж питання. Відповідно до п. 5.1, п. 5.3 цього Договору за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.1 цього Договору, позивачка сплачує адвокату до початку виконання доручення гонорар у погодженому розмірі 20 000,00 грн., які повністю сплачені позивачкою [PERSON] згідно товарного чека від 09.11.2023, тобто в день підписання цього Договору. Однак, суд констатує, що розмір витрат на правничу допомогу повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт чи наданих послуг; витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони чи публічним інтересом до справи. Натомість, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що матеріали справи не містять значної кількості документів та процесуальних дій за участю адвоката, а вирішення спірних правовідносин має сталу судову практику та релевантне законодавство, зважаючи і на те, що спірний розмір гонорару в сумі 20000,00 грн. узгоджений між сторонами за правову допомогу адвоката не лише у Буському районному суді Львівської області, а також у Львівському апеляційному суді, Верховному суді, Золочівському РВП ГУНП у Львівській області та інших підприємствах, установах та організаціях із цього ж питання, а фактично надана правова допомогу полягала в складенні позовної заяви та формуванням додатків до неї, а також участі адвоката у двох судових засіданнях, а також беручи до уваги клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну привничу допомогу із заявлених до відшкодування 20000 грн. до 2000 грн. через їх неспівмірність зі складністю справи, суд приходить до переконання про часткову обгрунтованість таких витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Разом із тим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в даному випадку 69,67% (41342,33/59342,33). Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір (заявлений у розмірі 1211,20 грн.), витрати на залучення\~експерта (заявлені\~в сумі 5000,00 грн.) та витрати на професійну правничу допомогу (в обгрунтованому розмірі 5000,00 грн.), - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становитиме відповідно: судовий збір у розмірі 843,84 грн. (1211,20х69,67%); витрати на залучення експерта (проведення експертизи) в сумі 3483,50 грн. (5000х69,67%); витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3483,50 грн. (5000х69,67%). Ураховуючи наведене та

Outcome: partial