Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач АТ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначається, що 11.08.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 39,99 % річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, розмірах і порядках нарахування. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало на відповідачу кредитні кошти, однак відповідач, в порушення умов кредитного договору, зобов`язання за вказаним договором не виконав та кредитні кошти банку не повернув. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.12.2021 року має заборгованість у загальному розмірі 43872,87 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором [PERSON] від 11.08.2020 року, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вказаним кредитним договором у сумі 43872,87 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 11.08.2020 р. у розмірі 43872,87 грн. та понесені ним судові витрати. Ухвалою\~Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження. Представник позивача Євдотьєв А.О., що діє на підставі довіреності від 21.03.2024, подав заяву про розгляд даної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Причини нявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Про дату час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою». Суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентна ставка 39,99% річних, тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, розмірах і порядках нарахування. Таким чином, скріпивши договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки. АТ «Альфа-Банк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти в межах суми кредитного ліміту. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. В той же час, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконував та внаслідок порушення договірних зобов`язань у нього утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку станом на 20.12.2021 року становить 43872,87 грн. Згідно зі\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1069 ЦК України\~якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2\~глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні АТ «Альфа-Банк», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у додатку №1-1 до договору. Цього ж дня, тобто 20.12.2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплачено на рахунок АТ «Альфа-Банк» 12878 944,00 грн. - плата за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року. Відповідно до витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу №4 від 20.12.2021 року ТОВ «ФК Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 29.07.2019 року №ССNG-631202902 в загальну розмірі 56369,31 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1\~ст. 1077 ЦК України). Таким чином,\~дослідивши матеріали\~справи та\~надані докази,\~враховуючи,\~що відповідач\~не подав\~відзив на\~позов та\~будь-які\~докази,\~що спростовують\~обставини,\~на які\~посилається позивач,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути на\~користь позивача\~з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.08.2020 року у розмірі 43872,87 грн. Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 100,00 грн. та 3 028,00 грн. сплаченого судового збору за поданням даного позову. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №05-10/23 про надання правової допомоги від 05.10.2023, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Макєєвим В.М.; акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року, відповідно до якого 1 година витрачена на надання первинної консультації, що коштує 1 000,00 грн., 3 години витрачено для правового аналізу наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків, що коштує 3 000,00 грн., 3,1 години витрачено для підготовки та подання позовної заяви, що коштує 3 100,00 грн.; платіжну інструкції № 1141 від 07.03.2024 р. про перерахування ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» адвокату Макєєву В.М. 7 100,00 грн за надання правової допомоги, згідно договору №05-01/23. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04). Перевіривши зміст наданих позивачем документів, судом встановлено, що всі надані документи ніяким чином не підтверджують факт надання правової допомоги адвокатом саме за підготовку та складання позовної заяви до відповідача [PERSON] . Платіжна інструкція №1141 від 07.03.2024р. також не містить інформації про призначення платежу, а саме, що цей платіж здійснено за надання правової допомоги у справі за позовом до [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що такі ж самі документи на підтвердження надання юридичних послуг адвокатом Макєєвим В.М. і така ж сама інструкція про перерахування коштів адвокату у сумі 7100,00 грн. позивачем надаються до інших позовних заяв, в інших справах, які розглядаються іншими судами. Зокрема, з ЄДРСР встановлено, що за рішеннями інших судів вже неодноразово було стягнуто витрати на юридичну допомогу адвоката Макєєва В.М. за договором №05-10/23 про надання правової допомоги від 05.10.2023, акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року, платіжної інструкції № 1141 від 07.03.2024 р. про оплату 7100,00 грн. (наприклад, рішення Царичанський районний суд Дніпропетровської області від 09 серпня 2024 року\~( справа №\~196/653/24, провадження\~2/196/248/2024); рішення Ленінський районний суд міста Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року ( справа №205/6595/24, провадження № 2/266/3244/24); рішення Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області\~від 28 червня 2024 року (справа №179/685/24, провадження № 2/179/397/24). Вказане свідчить про недобросовісність позивача, направлену на подвійне стягнення однієї і тієї ж суми судових витрат. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7100,00 є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed