Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, покликаючись на те, що він проживав у шлюбних відносинах з [PERSON] без укладання шлюбу з 2004 року по 2020 рік. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідачка відмовилась щоб він - батько, подав заяву в органи ЗАГСу про реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Їхнє спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідно до висновку медико-генетичного центру лабораторії « ENDEAVOR DNA» № 411597 від 06 травня 2024 року за результатами експертного дослідження об`єктів молекулярно-генетичного дослідження, [PERSON] є батьком [PERSON] , ймовірність батьківства складає, 99,999999 %. Представник позивача - адвокат Дубіцька І.В. подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без участі сторонни позивача. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на адресу суду направили заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримують. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій (а.с. 5, 6). Позивач вказує, що відповідачка [PERSON] відмовилась щоб він подав заяву в органи ЗАГСу про реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підтвердження батьківства позивачем долучено копію висновку медико-генетичного центру лабораторії « ENDEAVOR DNA» № 411597 від 06 травня 2024 року за результатами експертного дослідження об`єктів молекулярно-генетичного дослідження, відповідно до якого ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає, 99,999999 % (а.с. 9). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Так, батьківство [PERSON] відносно [PERSON] підтверджено матір`ю дитини, яка як відповідач по справі позовні вимоги визнала, а також молекулярно-генетичним дослідженням. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . Відповідно до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За таких обставин, суд вважає, що необхідно внести зміни до актового запису від 31 серпня 2005 року № 1532 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного віділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції де зазначити батька - [PERSON] , [INFO] , із внесенням запису у графі «відомості про батька» біологічного батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, у графі «відомості про дитину» залишити прізвище по матері « [PERSON] » по батькові « [PERSON] ».

Outcome: approved