Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 14.07.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сторони проживають окремо: відповідач - за зареєстрованим місцем проживання, а позивач разом з сином - у м. Черкаси, син перебуває на повному утриманні позивача. Зазначає, що відповідач має стабільний дохід від заробітної плати і має можливість утримувати родину, але не робить цього. Вказує, що у зв`язку зі складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. З посиланням на норми СК України вказує на право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Оскільки сторони не досягли згоди щодо обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, то просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, з моменту звернення з цим позовом і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 30.07 2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.07.2022р. Драбівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] 14.07.2022 року зареєстрували шлюб у Драбівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 74, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.2022р. Драбівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно положень ч. 1,2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1,2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у частці від доходу відповідача в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку). Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. При визначені розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище, як підставу для відмови в задоволенні позову, суду не надав. Оскільки відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача до суду не надав та проти заявленого розміру аліментів не заперечив, а позивач просить стягнути із відповідача аліменти у розмірі в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), суд погоджується із зазначеним позивачем розміром аліментів. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved