Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

06.11.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 8 500 доларів США та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.04.2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 8500 доларів США, що підтверджується розпискою. 13.07.2023 позивач направив відповідачу лист-вимогу, в якому вимагав добровільно впродовж семи днів від дати отримання листа-вимоги повернути грошові кошти 8500 доларів США. Однак на момент подання цього позову відповідач будь-яку відповідь на лист не надав. Посилаючись на ст.1212 ЦК України, а також на судову практику, викладену в Постановах Великої Палати Верховного суду від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 року у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19), де зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Також позивач зазначає, що при кваліфікації відносин позивача і відповідача саме як кондиційних, слід врахувати ту обставину, що позивач звертався до відповідача з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики у вигляді розписки у розмірі 8500 доларів США. Однак рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року у справі 639/2834/20 в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2023 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Судові рішення мотивовані тим, що оскільки в розписці від 26.04.2019 року не зазначено про отримання відповідачем грошових коштів у позику (борг), то позивачем не доведено виникнення правовідносин за договором позики. Тобто судами встановлено відсутність існування між позивачем та відповідачем відносин позики за розпискою від 26.04.2019 року. Отже вказана розписка є доказом отримання відповідачем від позивача коштів у розмірі 8500 доларів США, однак відсутня жодна правова підстава передачі вказаних коштів. Отже, отримані відповідачем за розпискою від 26.04.2019 року грошові кошти від позивача за своєю правовою природою не є договірними правовідносинами, оскільки виниклі відносини не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, а є правовідносинми щодо набуття майна без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), що регулюються нормами ст. 1212 ЦК України, а тому такі кошти підлягають поверненню позивачу, який вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року (суддя Рубіжний С.О.) заявлено самовідвід по цивільній справі №639/6491/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Цивільну справу №639/6491/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів - передано до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду 09.11.2023 року визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі. 27.12.2023 року на адресу суду за вх. №29512 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки позовні вимоги не визнає, вважає їх неправомірними та необґрунтованими. Так, ознайомившись з документами, у тому числі з копією розписки від 26.04.2020 року, [PERSON] не може зробити на даний час висновок, що розписка написана саме ним, оскільки вона не завірена і не є повною копією документу. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова (справа №639/2834/20) встановлено, що розписка відповідача складена на одному аркуші з другою сторони аркуша міститься розписка іншої особи щодо отримання від позивача коштів в рахунок виконання зобов`язань з поставки кукурудзи. Крім того, якщо навіть припустити справжність розписки, то в ній не зафіксовано ні виникнення боргових зобов`язань, ні про повернення грошової суми позивачу. Тому на думку відповідача дана розписка за своєю природою є правочином в розумінні приписів ст. 11 ЦК України і саме тому до спірних правовідносин неможливо застосувати норми ст. 1212 ЦК України, оскільки як правова підстава передачі коштів існувала і існує на даний час і є розписка. Крім того відповідач вважає безпідставними посилання позивача на практику Верховного Суду, оскільки правовідносини не вважає подібними, між тим звертає увагу , що рішеннями судів у справі №639/2834/20, які є преюдиційними, встановлено, що розписка не містить зобов`язань з повернення коштів. Одночасно з відзивом відповідач, посилаючись на ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, подав клопотання про застосування позовної давності, оскільки розписка датована 26.04.2019 року, а лише 13.07.2023 року позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу про повернення 8500 доларів США. 10.01.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Іванцова Ярослава Ігоревича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/6491/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. 12.01.2024 року на адресу суду за вх. №759 та 15.01.2024 року за вх. №902 від представника позивача [PERSON] - адвоката Вініченка В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки у відзиві відповідач не спростовує жодним чином факт отримання ним від позивача грошових коштів у розмірі 8500 доларів США, як і не підтверджує наявність будь-якої цивільно-правової підстави для передання йому та отримання ним вказаних грошових коштів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Вініченка Владислава Володимировича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/6491/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів - задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача [PERSON] - адвокату Вініченко В.В., який зареєстрований у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Вініченко В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, надав пояснення посилаючись на обставини, які викладені у позові та у відповіді на відзив. Також представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн., надавши відповідні докази до закінчення розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Іванцов Я.І. в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву, одночасно просив застосувати позовну давність. Також представник відповідача визнав, що відповідач дійсно отримав зазначену в позові грошову суму і не повертав позивачу, але ці кошти були отриманні для підприємницьких потреб на підставі розписки, яка і є правочином, конкретний вид якого сторони не визначали,

Outcome: approved