Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що сторони є співвласниками вказаної квартири, відповідач, який є сином покійного чоловіка позивачки - [PERSON] має свою родину, дружину и доньку, після смерті чоловіка, [PERSON] зареєстрував в спірній квартирі свою доньку і бажав вселитись в спірну квартиру разом з нею і дружиною. На початку 2021 року [PERSON] прийшов до спірної квартири зі своєю родиною, наполягав на вселені та виселені позивачки, в подальшому до квартири не приходив, при цьому на будь-які пропозиції позивачки зустрітися, укласти договір щодо користування певними житловими приміщеннями і узгодити відповідну оплату комунальних рахунків, або укласти договір оренди частки, або сумісно продати всю квартиру з отриманням кожним зі співвласників відповідної частки грошей, [PERSON] відмовляється. На даний час відповідач перебуває за межами України, вирішити спір мирним шляхом сторони не можуть. Оскільки позивачка не має можливості в повній мірі користуватись своїм майном, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. 26.02.2024 [PERSON] надала суду позовну заяву зі зміною предмету позову, в якій просила згідно висновку експерта № 049/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складеної 30.11.2023 експертом [PERSON] встановити порядок користування приміщеннями спірної квартири за другим варіантом експертизи виділити у її окреме користування приміщення №4 житлова кімната площею 17кв.м, №12 балкон площею 1, 1кв.м. Приміщення № 1 коридор площею 12кв.м, №2 вбудована шафа площею 0, 4кв.м, №3 кухня площею 9, 9кв.м, №6 ванна кімната площею 2,6кв.м, №7 убиральня площею 1, 4кв.м залишити в спільному користуванні. В окреме користування [PERSON] виділити приміщення № 8 житлова кімната площею 11, 4 кв.м, №9 житлова кімната площею 16, 7 кв.м, № 5 житлова кімната площею 10 кв.м, № 10 комора, площею 10кв.м, № 11 балкон площею 1, 6кв.м. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Голєва С.В. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - адвокат Данілюк А.Б. надав до суду відзив на позов, а також в судовому засіданні зазначив, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю предмету спору. При цьому пояснив, що відповідач повністю визнає обставини, викладені в позові в частині власності та процесу її набуття, тривалості не проживання відповідача у квартирі, перебування [PERSON] , в рейсі в якості моряка. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, провадження просив закрити, в стягненні судових витрат просив відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] є чотирьох кімнатною загальною площею 94,1кв.м, житловою площею 55,1кв.м, згідно технічного паспорту на квартиру, виготовленого станом на 12.04.2023. [PERSON] є власником 1\\4 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2023, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеса Пенчевим К.Л. Право власності позивача зареєстровано 24.04.2024 в Державному реєстрі речових прав за № 50024783. 3\\4 частки спірної квартири належать [PERSON] , з яких частка належить в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на підставі рішення Київського районного суду від 22.09.2022, яке набуло законної чинності 27.03.2023р., (справа №947/14757/21), і частка належить на підставі свідоцтва про право на спадщину на частку після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , отримання якого [PERSON] влітку 2023 року підтверджується і не оспорюється сторонами по справі. При розгляді справи суд запропонував сторонам укласти мирову угоду, на що обидва представники погодились, однак мирова угода не була укладена, у зв`язку із відмовою відповідача [PERSON] . В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що спору між сторонами не має, при цьому з переписок між сторонами в соціальній мережі «Вайбер» вбачається, що спір між сторонами існує, так 29.05.2024 відповідач зазначив, що не згоден з тим, щоб позивачка займала велику кімнату з балконом, а також з тим, що вона може її здавати в оренду, написав: «Пока я не попаду в свою квартиру, не посмотрю что и как и запланирую свои дальнейшие действия я не согласен на ваши предложения» «Пока я не попаду в квартиру, я не разрешаю ни каких действий в ней!!! Никакие вещи не должны перемещаться» «Я не даю согласия на ваши предложения! На данный момент я не имею доступ в квартиру, не имею возможности пользоваться своей частью! Никаких действий в квартире я не разрешаю проводить до решения суда!» «Вы же прекрасно знаете законы! Я не обязан оплачивать услуги, которыми не мог пользоваться по причине того , что [PERSON] не даёт мне доступ в квартиру с момента смерти Отца.» «Я оплачу всё что необходимо, когда получу доступ в квартиру.» Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ст. 82 ЦПК України визначаються підстави звільнення від доказування, а саме п.1. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на те, що сторони не досягли порозуміння та [PERSON] не має можливості в повній мірі користуватись своїм майном, позивачкою був наданий висновок експерта № 049/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, складений 30.11.2023 експертом [PERSON] , згідного якого в результаті проведеного візуального огляду внутрішнього оздоблення конструктивних елементів квартири [ADDRESS] , враховуючи дефекти та пошкодження на них, які були виявлені при проведенні огляду, відповідно до СОУ ЖКГ 75.1135077234.0015:2009 «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 03.02.2009р. №21, класифікує стан обстежуваної квартири [ADDRESS] , як «незадовільний». Виходячи з проведеного дослідження даних, зазначених в наданих замовником документах та результатів проведеного візуального огляду спірної квартири, порівнюючи об`ємно-планувальне рішення квартири, з вимогами нормативно-правових та нормативно-технічних актів, експерт прийшов до висновку про те, що встановити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS] , для [PERSON] , у відповідності до її ідеальної частки - 1/4 частина, технічно не надається можливим. Виходячи з вищенаведеного, експерт пропонує два технічно можливих варіанти порядку користування приміщеннями спірної квартири, для [PERSON] , з відступом від її ідеальної частки, при яких: в спільне користування співвласників квартири, експерт пропонує виділити наступні приміщення, площею 26,3 м2 (див. графічне відображення - малюнки №2,3, зазначені блакитним кольором), а саме: 1 - коридор, площею 12,0 кв.м; №2 вбудована шафа, площею 0,4 кв.м; №3 - кухня, площею 9,9 кв.м; №6 ванна кімната, площею 2,6 кв.м; №7 - убиральня, площею 1,4 кв.м. При першому запропонованому варіанті порядку користування приміщеннями спірної квартири в окреме користування [PERSON] , експерт пропонує виділити наступне приміщення, а саме: №5 житлова кімната, площею 10,0 кв.м, що на 7,0 кв.м менше площі, яка належить їй відповідно до її ідеально належної частки. При другому запропонованому варіанті порядку користування в окреме користування [PERSON] , експерт пропонує виділити наступні приміщення, а саме: №4 житлова кімната, площею 17,0 кв.м; №12 - балкон, площею 1,1 кв.м, загальною площею 18,1 кв.м, що на 1,1 кв.м. більше площі, яка належить їй відповідно до її ідеально належної частки. Ст.360 ЦК України передбачено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Спірна квартира, стан якої, визначений експертом як «не задовільний», потребує утримання і збереження кожним із співвласників відповідно до їх частки. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ідеальна частка [PERSON] не може бути виділена в спірній квартирі, у зв`язку з чим судом може бути прийнятий один з варіантів встановлення порядку користування спірною квартирою, запропонований експертом, визнаний представником відповідача адвокатом Данілюком А.Б., а саме другий варіант експертизи при якому у окреме користування [PERSON] виділяється приміщення: житлова кімната площею 17кв.м, балкон площею 1, 1кв.м. Приміщення: коридор площею 12кв.м, вбудована шафа площею 0,4кв.м, кухня площею 9, 9кв.м, ванна кімната площею 2,6кв.м, убиральня площею 1, 4кв.м залишаються в спільному користуванні. В окремому користуванні [PERSON] виділяються приміщення: житлова кімната площею 11, 4 кв.м, житлова кімната площею 16, 7 кв.м, житлова кімната площею 10 кв.м, комора, площею 10кв.м, балкон площею 1, 6кв.м. Згідно правової позиції з постанови Верховного Суду України у справі № 6-1500цс15 від 17.02.2016р. «Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Подібні за змістом висновки містяться в постанові Верховного Суду від 6.02.2023р. у справі № 607/22941/21., у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26 травня 2021 року у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21). При таких обставинах та проаналізувавши і оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved