Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яким просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення грошових коштів із [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 24040,00 грн. Позов мотивований наступним. На підставі виконавчого напису №4248 від 03.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. відкрите виконавче провадження №65583083 від 01.06.2021 року, про що позивачка дізналася від бухгалтера за місцем своєї роботи. Позивачка не визнає виниклу заборгованість за цим виконавчим написом, вважає, що виконавчий напис вчинений із порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема, з порушенням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», посилається на постанову Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року, якою внесені зміни до Переліку документів, за якими відбувається стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса і якою не передбачається стягнення заборгованості у такий спосіб з підстав, що випливають із кредитних договорів, посилається на практику вищих судів України. Відповідач відзиву на позов не надав, позов не визнав і не заперечив, однак надав на виконання ухвали суду копії витребуваних документів. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання, призначене на 09.00 годину 19.06.2024 року, учасники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, розгляд справи відкладений у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення сторін. 09.07.2024 року до суду надійшло клопотання від позивачки про витребування доказів у відповідача і третіх осіб. Також 09.07.2024 року надійшло клопотання про забезпечення позову. 09.07.2024\~року ухвалою\~суду задоволена\~заява позивачки\~і позов\~забезпечений шляхом\~зупинення стягнення\~на підставі\~виконавчого документу,\~а саме,\~виконавчого напису\~№4248\~від 03.03.2021\~року,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Головкіною\~Яною Вікторівною\~за виконавчим\~провадженням ВП\~№65583083\~від 01.06.2021\~року про\~звернення стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Авентус Україна»\~грошових коштів\~в сумі\~24040,00\~грн.\~до набрання\~судовим рішенням\~законної сили\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] про\~забезпечення позову\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 09.07.2024 року ухвалою суду задоволена заява позивачки і витребовано докази у справі, а саме, від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни посвідчені належним чином копії нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №4248 від 03.03.2021 року; від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни посвідчені належним чином копії виконавчого провадження ВП №65583083 від 01.06.2021 року; від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» посвідчені належним чином копії документів, на підставі яких було отримано право вимоги стягнення боргу зі [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування доказів 17.07.2024 року від відповідача надійшла заява про направлення документів на вимогу суду, зокрема копія договору по надання споживчого кредиту, графік платежів до договору і виписка з особового рахунку (а. с. 55-66). На виконання ухвали суду про витребування доказів 26.07.2024 року від третьої особи, приватного виконавця Сидорук Л.В. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 65583083, зокрема кредитного договору, виконавчого напису нотаріуса, заяви про примусове виконання рішення та постанови про відкриття провадження (а. с. 69-74). У зв`язку з відрядженням головуючого у справі судді 26.07.2024 року, розгляд справи був відкладений на 21.08.2024 року, о 16-30 год. Позивачка надала до суду про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Інші учасники про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань з цього приводу не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.03.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №2203809 про надання споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», сума кредиту 8000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 695, 40 % річних (п. п. 1.1.-1.5. розділу 1 кредитного договору, а. с. 63). Згідно графік платежів за кредитним договором дата повернення позики зазначається 26.04.2020 року, сума позики 8000,00 грн., сума нарахованих процентів 4332,00 грн., разом 12233,00 грн. У той же час у виписці з особового рахунку за кредитним договором [PERSON] сума боргу за тілом кредиту складає 8000,00 грн., а сума заборгованості за процентами по кредитному договору станом на 27.08.2020 року складає 15\~240, 00 грн. (а. с. 60). 03.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис №4248 згідно якого звернене стягнення з [PERSON] яка є боржником за кредитним договором №2203809, по якому настав строк платежу, на користь ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 23240,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн., заборгованості по неплаченим відсоткам в розмірі 15240,00 грн. (а. с. 74, зворот). 26.05.2021 року у виконавчому провадженні ВП № 65583083 приватним виконавцем Сидору Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №4248, виданого 03.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна», заборгованості за кредитним договором у розмірі 2404, 00 грн. (а. с. 69-70). Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис, виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, як зазначено у виконавчому написі. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п. п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 03.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Окрім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 03.03.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості і того факту, що таке повідомлення було надано нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд керується правовими висновками Верховного Суду з цього питання, викладеними в постановах від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20, від 08.09.2021 у справі № 206/2212/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18, від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved