Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

\~21.12.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача із позовною заявою до відповідача стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснював постачання газу за адресою відповідача у період із січня 2022 року по квітень 2022 року. Враховуючи фактичне споживання відповідачем природного газу, а також сплат протягом періоду, з якого виник борг, відповідно до пункту 4 глави III Правил постачання №2496, відповідач приєднався до умов Типового договору постачання природного газу. За адресою споживання газу було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 2.1 Типового договору постачання передбачено, що за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Враховуючи, що згідно п. 13, п.14 розділу III Правил постачання природного газу періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць, розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, то після закінчення календарного місяця, в якому був спожитий природний газ, в наступному за цим місяцем має бути самостійно сплачений об`єм спожитого природного газу. Відповідно до пункту 4.3 Типового договору постачання розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» як постачальник природного газу надавав відповідачу послуги з постачання, а відповідач, відповідно, споживав природний газ. Проте в порушення своїх обов`язків відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував за послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась поточна заборгованість в розмірі 4600,07 грн. Вказаний розмір заборгованості виник за період січень 2022 року - квітень 2022 року. Відповідно до вимог пункту 4.6 Типового договору постачання, споживач зобов`язаний сплатити за послуги з постачання природного газу не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.10 Типового договору постачання передбачено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Таким чином, всі платежі, які надходили від відповідача, зараховувалися ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в рахунок погашення поточної заборгованості відповідно до черговості її виникнення. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» борг за спожитий [PERSON] природний газ у сумі 4600,07 грн., а також судовий збір у сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду\~від 10.01.2024\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, тому згідно розрахунку заборгованості за період з січня 2022 року по квітень 2022 року у відповідача виникла заборгованість за спожитий природний газ у сумі 4600,07 грн., остання оплата була у серпні 2023 року у сумі 1000,00 грн. (а.с.12). 06.11.2015 р. набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника зі спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 22 розділу ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст.627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Позивачем були надані житлово-комунальні послуги з постачання природного газу відповідачу, однак [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань по оплаті за спожитий природний газ, у зв`язку з чим, у нього перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» утворилася заборгованість за період з січня 2022 року по квітень 2022 року у розмірі 4600,07 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач в порушення зазначених вимог не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за одержаний природній газ, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем було порушено його зобов`язання за вказаним договором щодо сплати в обумовлені строки за надані позивачем послуги з постачання природного газу і станом на дату розгляду справи остання не погашена відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved