Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки: зловживає наркотиками, покинула тяжко хвору дитину на тривалий період. Дитина влаштована до комунального підприємства «Дитяча клінічна лікарня Полтавської міської ради» для проведення медичного огляду, яка надалі після обстеження буде влаштована до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради». Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.08.2023 відібрано дитину у [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини. На теперішній час дитина перебуває в КП ««Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради», за час перебування дитини в закладі мати не телефонувала, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавилася, не відвідувала, із заявою про повернення дитини в її родину не зверталася. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти в розмірі частини заробітку на його утримання. Представник позивача - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради- у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2021 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5), що підтверджується також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00039248772 від 12.04.2023, де зазначено, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.10). Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.08.2023 відібрано без позбавлення батьківських прав у [PERSON] малолітню дитину [PERSON] (а.с.6-8). Згідно з рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради №55 від 07.04.2023 прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] (а.с.4). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві у висновку №218 від 29.05.2024 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с.38). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можут ь бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.170 Сімейного кодексу України дитина може бути відібрана від батьків, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання без позбавлення батьків батьківських прав. При задоволенні позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначив Верховний Суд у п. 44 постанови від 18.09.2019 по справі № 464/7647/17, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України: «Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки, будь якої участі у вихованні дитини не бере. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, питання судових витрат вирішити на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду, позивач був звільнений від оплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів по 1211,20грн за кожну вимогу.

Outcome: approved