Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця місто Ізюм Харківської області, ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч [NUMBER] ), який [INFO] загинув у населеному пункті місто Бамут Бахмутського району Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Рішення суду допустити до негайного виконання. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця місто Ізюм Харківської області, ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , який був призваний на військову службу за мобілізацією та з 06 травня 2023 року зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] , як стрілець-номер обслуги [INFO]. Згідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 02 вересня 2023 року, 30 серпня 2023 року «під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Бамут Бахмутського району Донецької області близько 07 години 30 хвилин 30.08.2023 під час ведення бойових дій було втрачено зв`язок з військовослужбовцем військової частини [NUMBER] солдатом [PERSON] , стрілець-номер обслуги [INFO] військової частини [NUMBER] .» З приводу чого було призначене службове розслідування на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 02 вересня 2023 року №2249, під час проведення службового розслідування було встановлено: «3. Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування. 3.4. Відповідно до журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 02 вересня 2023 року солдат [PERSON] , солдат [PERSON] та солдат [PERSON] [INFO] зникли безвісті. 3.6. Відповідно до пояснень солдата [PERSON] , стало відомо, що 30.08.2023 близько 07 години 00 хвилин, коли він у складі групи військовослужбовців 3 аеромобільного батальйону перебував на бойових позиціях, розташованих на північній околиці населеного пункту [ADDRESS], їх почали обстрілювати ворожі мінометні установки. Солдат [PERSON] , старший стрілець [INFO] та солдат [PERSON] , стрілець-номер [INFO] військової частини [NUMBER] загинули на місці. 3.7. Відповідно до пояснень солдата [PERSON] , стало відомо, що 30.08.2023 близько 07 години 00 хвилин, коли він у складі групи військовослужбовців 3 аеромобільного батальйону перебував на бойових позиціях, розташованих на північній околиці населеного пункту [ADDRESS], їх почали обстрілювати ворожі мінометні установки. Солдат [PERSON] , старший стрілець [INFO] та солдат [PERSON] , стрілець-номер [INFO] військової частини [NUMBER] загинули на місці.». На тепер територія де загинув син є захопленою, тому евакуація не проводилась. У зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, Ізюмський Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не має неможливості зареєструвати смерть сина [PERSON] . Встановлення факту смерті сина необхідно для державної реєстрації смерті сина в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі сина та оформлення спадщини після його смерті. Заявниця у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, а заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Ізюмський Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без їх участі, та прийняти рішення у справі у відповідності до чинного законодавства. Представник зацікавленої особи Військова частина [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань чи пояснень щодо обставин справи до суду не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення зацікавленої особи про розгляд справи у спосіб передбачений законом. Та з огляду на положення ч.3 ст.131 ЦПК України якою передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає, що неявка без поважних причин зацікавлено особи не перешкоджає подальшому розгляду справи. Одночасно, суд враховує положення ч.2 ст. 317 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по теперішній час. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України , смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вiд 01.07.2010 № 2398-VI, 1. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть фізичної особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». 2. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до частини 1 та 4 статті 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державну реєстрацію смерті фізичної особи проводять відділи державної реєстрації актів цивільного стану, які видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Згідно до статті 9 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт або паспортний документ заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», 1. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 2. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. 3. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. 4. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. 6. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, та інших осіб. Згідно до Указу Президенту України від 14.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» №875/2014 було припинено діяльність державних установ, підприємств та організацій на непідконтрольних Україні територіях. У зв`язку з чим, через відсутність функціонування органів юстиції, ведення ними державних реєстрів, унеможливлює отримання свідоцтва про смерть від компетентних органів на території Донецької та Луганської області в зоні військових дій. Згідно до Наказу Міністерства юстиції України "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" від 17 червня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на сході України тимчасово призупинено: 1) проведення державної реєстрації актів цивільного стану. Повноваження щодо реєстрації актів цивільного стану було передано відділам державної реєстрації актів цивільного стану за межами непідконтрольних територій. Для отримання свідоцтва про смерть можна звернутися до будь-якого РАЦСу на території України, підконтрольних Україні. Згідно до пункт 2 розділу І «Загальні положення» Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (із змінами, внесеними наказами Міністерства юстиції України, в редакції від 24.12.2022), 2. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно до пункту 1 глави 5 «Державна реєстрація смерті» розділу ІІІ «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (із змінами, внесеними наказами Міністерства юстиції України, в редакції від 24.12.2022), 1. Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно до пунктами 11 та 15 глави 5 «Державна реєстрація смерті» розділу ІІІ «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (із змінами, внесеними наказами Міністерства юстиції України, в редакції від 24.12.2022), 11. Державна реєстрація смерті осіб, які загинули в період проходження військової або альтернативної служби в мирний час, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану із зазначенням в актовому записі про те, що смерть настала в період проходження військової служби, якщо відповідний запис є у графі "Причина смерті" лікарського свідоцтва про смерть. 15. Якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено в судовому засіданні заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця місто Ізюм Харківської області, ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються: паспортом громадянина України на ім`я заявниці; Ідентифікаційним кодом на ім`я заявниці; Свідоцтвом про народження сина [PERSON] , де в графі мати зазначена заявниця; Паспортом громадянина України на ім`я сина [PERSON] ; Ідентифікаційним кодом на ім`я сина [PERSON] . [PERSON] , був призваний на військову службу за мобілізацією та з 06 травня 2023 року зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] , як стрілець-номер обслуги [INFO]; Відповідно до витягу з наказу №129 від 06 травня 2023 року командира військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) [PERSON] вважався таким, що з 06 травня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до витягу з наказу №229 від 14 серпня 2023 року командира військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) [PERSON] вважався таким, що солдат [PERSON] прибув до району виконання бойового завдання. Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 02 вересня 2023 року, 30 серпня 2023 року «під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Бамут Бахмутського району Донецької області близько 07 години 30 хвилин 30.08.2023 під час ведення бойових дій було втрачено зв`язок з військовослужбовцем військової частини [NUMBER] солдатом [PERSON] , стрілець-номер обслуги [INFO] військової частини [NUMBER] .» З приводу чого було призначене службове розслідування на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 02 вересня 2023 року №2249, яке проводив офіцер військової частини [NUMBER] - заступник командира 12 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] з морально-психологічного забезпечення, молодший лейтенант [PERSON] . Під час проведення службового розслідування було встановлено: «3. Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування. 3.4. Відповідно до журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 02 вересня 2023 року солдат [PERSON] , солдат [PERSON] та солдат [PERSON] 30 серпня 2023 рок зникли безвісті. 3.5. Згідно інформації із рапорту від 02 вересня 2023 року вх. №31352, яку надав командир 3 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] , підполковник [PERSON] , стало відомо, що під час повномасштабної агресії з боку російської федерації в ході ведення бойових дій з метою захисту Батьківщини, близько 07 години 00 хвилин 30.08.2023, поблизу населеного пункту Бамут Бахмутського району Донецької області, під час ведення бойових дій зникли безвісти солдат [PERSON] , , солдат [PERSON] , , та солдат [PERSON] , . 3.6. Відповідно до пояснень солдата [PERSON] , стало відомо, що він перебуває на посаді старшого стрільця [INFO] військової частини [NUMBER] , перебуває в районі виконання бойового завдання на Бахмутському напрямку. 30.08.2023 близько 07 години 00 хвилин, коли він у складі групи військовослужбовців 3 аеромобільного батальйону перебував на бойових позиціях, розташованих на північній околиці населеного пункту [ADDRESS], їх почали обстрілювати ворожі мінометні установки. Солдат [PERSON] , старший стрілець [INFO] та солдат [PERSON] , стрілець-номер [INFO] військової частини [NUMBER] загинули на місці. Солдат [PERSON] , гранатометник [INFO] військової частини [NUMBER] пропав з його поля зору та на голосові команди не відповідав. Через деякий час солдат [PERSON] стало відомо, що в ніч з 03 вересня 2023 року на [INFO] солдат [PERSON] , був знайдений пораненим та евакуйований у тил, але нажаль він був у тяжкому стані. Тіла солдата [PERSON] та [PERSON] не можливо через ворожі обстріли. 3.7. Відповідно до пояснень солдата [PERSON] , стало відомо, що він перебуває на посаді гранатометника [INFO] військової частини [NUMBER] , перебуває в районі виконання бойового завдання на Бахмутському напрямку. 30.08.2023 близько 07 години 00 хвилин, коли він у складі групи військовослужбовців 3 аеромобільного батальйону перебував на бойових позиціях, розташованих на північній околиці населеного пункту [ADDRESS], їх почали обстрілювати ворожі мінометні установки. Солдат [PERSON] , старший стрілець [INFO] та солдат [PERSON] , стрілець-номер [INFO] військової частини [NUMBER] загинули на місці. Солдат [PERSON] отримав поранення. В ніч з 03 вересня 2023 року на [INFO] солдат [PERSON] був евакуйований у тил, в тяжкому стані. Тіла солдат [PERSON] та [PERSON] неможливо було евакуювати через ворожі обстріли. Акт службового розслідування складений 01 жовтня 2023 року та підписаний заступником командираа 12 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] . Складений на ім`я командира військової частини [NUMBER] , та на ньому проставлено резолюцію командира військової частини [NUMBER] . Таким чином, факт смерті [PERSON] та інші зазначені обставини та факти підтверджуються: Актом службового розслідування військової частини [NUMBER] . Додатками до Акту службового розслідування військової частини [NUMBER] : Витягом з Наказу командира В/ч [NUMBER] (по стройовій частині) №129 від 06.05.2023 року про зарахування солдата [PERSON] до списків особового складу В/ч [NUMBER] та призначення на посаду; Витягом з Наказу командира В/ч [NUMBER] (по стройовій частині) №229 від 14.08.2023 року про прибуття солдата [PERSON] до району виконання бойового завдання та що приступив до виконання службових обов`язків; Витягом з журналу бойових дій В/ч [NUMBER] за 02 вересня 2023 року; Поясненнями старшого стрільця [INFO] В/ч[NUMBER] [PERSON] , що [INFO] в результаті мінометного обстрілу солдат [PERSON] загинув на місці; Поясненнями гранатометника [INFO] В/ч[NUMBER] [PERSON] , що він був безпосереднім очевидцем загибелі [INFO] в результаті мінометного обстрілу солдата [PERSON] на місці виконання бойового завдання на північній околиці н.п. Бахмут Донецької області. Таким чином, за результатами службового розслідування та зібраних під час службового розслідування документів було встановлено наступні факти та обставини: - солдат [PERSON] 30.08.2023 близько 07 години 00 хвилин, у складі групи військовослужбовців 3 аеромобільного батальйону перебував на бойових позиціях на північній околиці населеного пункту [ADDRESS], та виконував бойове завдання; - їх почали обстрілювати ворожі мінометні установки в результаті чого солдат [PERSON] та солдат [PERSON] загинули на місці; - Солдат [PERSON] та солдат [PERSON] були безпосередніми свідками загибелі солдата [PERSON] ; - Солдат [PERSON] отримав поранення. В ніч з 03 вересня 2023 року на [INFO] солдат [PERSON] був евакуйований у тил, в тяжкому стані; - Тіла солдат [PERSON] та інших неможливо було евакуювати через ворожі обстріли; - вбачається, що [PERSON] загинув [INFO] у м.[ADDRESS] під час мінометного обстрілу зі сторони противника, загибель його настала під час проходження військової служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини; - Загибель [PERSON] не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; - тіло [PERSON] залишилось на непідконтрольній території в зоні ведення інтенсивних бойових дій. Оскільки тіла солдата [PERSON] та [PERSON] неможливо було евакуювати через ворожі обстріли, то за результатами службового розслідування складений висновок, що місце перебування солдата [PERSON] не відоме, тіло його не знайдено, тому слід вважати зниклим безвісті. Тому суд доходить висновку, що загибель стрілця-номер обслуги [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», сталася під час проходження служби в Збройних Силах України, пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Загибель сталася під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Загибель [PERSON] мала місце під час активних бойових дій в м. Бамут Бахмутського району Донецької області. На тепер ця територія є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року №3307/5 ( лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті її сина з цих же причин не проводилась. Станом на момент подання заяви тіло сина знаходиться на місці загибелі, а евакуація є неможливою. Через відсутність документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, Ізюмський Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має неможливості зареєструвати смерть сина [PERSON] . Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. П. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пп.2.2 п.2). При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого прижитті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пп.2.4 п.2). Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п.2.4). При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п.2.5). При цьому забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п.2.6). Згідно з ст.68 ЗУ «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини , заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану Для заявниці встановлення факту смерті сина необхідно для державної реєстрації його смерті в органах РАЦС та отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема оформлення спадщини після його смерті. Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.» Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами від 26.09.2022 №217, 17.10.2022 №233, 28.10.2022 №248) затверджено «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», до якого станом на даний час віднесено Донецьку область Покровський район Очеретинську селищну територіальну громаду, до якої відноситься населений пункт село Первомайське (а.с.52-65). Територія України у Донецькій областів місто Бахмут на сьогоднішній день є окупованою територією, тому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата [PERSON] . заявниці- матері [PERSON] немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території міста Бахмут Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю [PERSON] , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та інші. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Враховуючи вищевказане, зокрема, те, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , з метою захисту її законних прав та інтересів, суд вважає за необхідне в силу ст.ст. 315-319 ЦПК України задоволити заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті , так як в судовому засіданні достовірно встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця місто Ізюм Харківської області, ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] . У відповідності до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 49 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved