Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

До суду 31 травня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочене найменування ТОВ «ФК «ЄАПБ») про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором позики №74679567 від 20 лютого 2022 року в розмірі 11830,77грн. та судових витрат (судового збору) у розмірі 3028 грн. 00 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. [PERSON] 20 лютого 2022 року уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (скорочене найменування ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») Договір позики №74679567, відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 7800грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування терміном на 30 днів; між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 року укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого право грошової вимоги за вищезгаданим Договором позики №74679567 від 20.02.2022 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р. до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 11830 грн. 77 коп. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 74679567 від 20 лютого 2022 року у сумі 11830 грн. 77 коп., з яких: 7800 грн. 00 коп. заборгованість за основним боргом; 4030 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Згідно Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 623137 від 3 червня 2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 червня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 34). Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с. 2-4). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом отримання судових повісток, згідно вимог п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надав (а.с. 35,39). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалою суду від 28 серпня 2024 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочене найменування ТОВ «ФК «ЄАПБ») є юридичною особою (а.с. 15), 27 грудня 2007 року зареєстроване як фінансова установа відповідно до свідоцтва, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України (а.с. 16), з 23 березня 2017 року має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, видану Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 17). 20 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики №74679567 (далі Договір), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кошти на поточний рахунок у сумі 7800 грн., процентна ставка 1,99 % на день, строк позики 30 днів, дата повернення позики 22 березня 2022 року (а.с. 5). Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором. загальна вартість кредиту 9196 грн. 98 коп., які відповідач повинен був сплатити до 22.03.2022 року (а.с.7). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12\~цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір позики між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із частиною третьою статті 1079 ЦК України у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Як встановлено судом між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021року, Додаткову угоду №2 від 28 липня 2021 року, Додаткову Угоду №12 від 27 жовтня 2023 року, відповідно до умов яких право грошової вимоги за Договором позики №74679567 від 20 лютого 2022 року, укладеним між АТ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 8-11). Згідно Витягу з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. та Розрахунку заборгованості за кредитним договором №74679567 від 20 лютого 2022 року за період з 27.10.2023 року по 30.04.2024 року [PERSON] заборгував позивачу 11830 грн. 77 коп., з яких 7800 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 4030 грн. 77 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 13, 14). Таким чином, уклавши зазначений договір факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу кредитора по відношенню до відповідача [PERSON] , а саме право вимоги заборгованості за Договором позики №74679567 від 20 лютого 2022 року. Оскільки відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення запозичених коштів, у позивача виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми позики. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом щодо спростування розміру заборгованості, зазначеною позивачем. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 20 травня 2024 року (а.с. 1). Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved