Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

в серпні 2023 позивачка [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом - пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловікові [PERSON] , але не була ним одержана за життя; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач або ГУ ПФУ в м. Києві) виплатити [PERSON] пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловікові - [PERSON] , але не була ним одержана за життя, у розмірі 86 157, 10 грн. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ГУ ПФУ в м. Києві виплату пенсії припинило з грудня 2021. На запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі-КМНО) [PERSON] від 27.09.2023 №43/02-14 про надання інформації стосовно нарахованої і невиплаченої пенсії померлому [PERSON] . ГУ ПФУ в м. Києві листом від 12.10.2022 №26000505-8/131686 відмовило надати інформацію про наявність пенсійних коштів, які за життя мав право отримати та не отримав [PERSON] . На адвокатський запит від 13.05.2023 №05-13-1-23 ГУ ПФУ в м. Києві листом від 18.05.2023 №2600-0505-8/97967 повідомило, зокрема, що кошти, які не були нараховані померлому за життя не є належною пенсійною виплатою (неотриманою пенсією), а тому не підлягають виплаті членам сім`ї померлого в порядку, встановленому ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з матеріалами архівної пенсійної справи [PERSON] на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2020 у справі№640/23300/20 ГУ ПФУ в м. Києві було проведено йому перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням та здійснено нарахування коштів. Різниця пенсії на виконання рішення за період 01.01.2018 по 31.03.2021 в сумі 86 157,10 грн. підлягає виплаті в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету та може бути виплачена в разі заміни стягувача. В позові зазначено, що цим листом відповідач фактично відмовив виплатити пенсію позивачу, в результаті чого сторона позивача вважає, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця першої черги після смерті її чоловіка [PERSON] на отримання всього належного їй спадкового майна. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023 справу за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в м. Києві про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, встановлені процесуальні строки для подання заяв по суті справи. 25.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що виплати недотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: суми пенсій, що підлягали виплаті пенсіонерові із числа військовослужбовців і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до склад спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Також відповідач у відзиві зазначив, що в даному випадку позивач наділена правом на отримання нарахованих, але не отриманих сум пенсії померлого чоловіка на стадії виконання рішення шляхом заміни стягувача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим [INFO] 25.05.1985 та свідоцтвом про смерть, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.11.2021. [PERSON] за життя перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За заявою [PERSON] від 14.11.2022, як спадкоємця першої черги, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. було заведено спадкову справу №08/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої знаходиться в матеріалах справи. На запит приватного нотаріуса КМНО Корнієць Л.І. від 27.09.2023 №43/02-14 про надання інформації стосовно нарахованої і невиплаченої пенсії померлому [PERSON] , листом від 12.10.2022 №26000505-8/131686 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило надати інформацію про наявність пенсійних коштів, які за життя мав право отримати та не отримав [PERSON] , посилаючись на ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На повторний запит приватного нотаріуса КМНО Корнієць Л.І. від 06.03.2023 №08/02-14 ГУ ПФУ в м. Києві листом від 22.03.2023 №2600-0505-8/52820 повідомило, зокрема, що згідно з матеріалами архівної справи [PERSON] на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2020 у справі №640/23300/20 Головним управлінням було проведено йому перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів. Різниця пенсії на виконання рішення суду за період з 01.01.2018 по 31.03.2021 в сумі 86 157,10 грн. підлягала виплаті в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, та може бути виплачена в разі заміни стягувача. Аналогічна відповідь ГУ ПФУ в м. Києві була надана на адвокатський запит від 13.05.2023 №05-12-1-23. На запит приватного нотаріуса КМНО Корнієць Л.І. від 10.04.2023 №15/02-14 Печерський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) листом від 19.04.2023 №36245 повідомив, що перевіркою АСВП встановлено, що відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] станом на 19.04.2023 у відділі не перебуває. На час розгляду справи приватним нотаріусом КМНО Корнієць Л.І. 23.02.2024 було прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій - у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на недотриману пенсію померлого чоловіка [PERSON] у зв`язку із відсутністю документа про наявні грошові кошти які є предметом спадкування, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Зазначає, що ГУ ПФУ в м. Києві не підтвердило належним чином суму недоотриманої пенсії померлим [PERSON] , яка може бути предметом спадкування та не визнає її такою, що може бути включена до складу спадщини, посилаючись на ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2023 відповідач надав розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії [PERSON] за пенсійною справою №ФА 118216 за період з 01.01.2018 по 31.03.2021, здійснений на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/23300/20, згідно якого сума доплати становить 86 157,10 грн. Судом встановлено, що зазначена сума пенсії за життя померлим [PERSON] отримана не була, що не оспорюється відповідачем. Як встановлено судом, відповідач вважає, що недотримана [PERSON] пенсія не входить до складу спадщини та не підлягає виплаті позивачу, як спадкоємиці першої черги, оскільки така пенсія може бути виплачена тільки у разі заміни стягувача в межах виконання рішення суду. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права на власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця та отримання спадкового майна. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч.ч.2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі №428/6685/19. Оскільки судом встановлено, що з боку відповідача мало місце незаконного перешкоджання реалізації прав позивачки, як спадкоємиці першої черги, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася неотриманою останнім за життя, з урахуванням вищевикладеного та відповідно до положень ст.52 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.1227 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання в порядку спадкування за законом з одночасним визнанням за нею права власності на пенсію в сумі 86 157,10 грн. як спадщини за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , а тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею першої черги, на спадкове майно - пенсію в сумі 86157,10 грн., яка була призначена, нарахована та належала її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , але не була ним одержана за життя та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити [PERSON] пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її чоловіку [PERSON] , але не була ним одержана за життя, у розмірі 86157,10 грн., - підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved