Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001298110701 від 25.04.2019 станом на 01.02.2024 в розмірі 87627,67грн. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит та зобов`язалася його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно з умовами договору. Проте, відповідач порушив умови договору і тому має заборгованість, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості за кредитним договором. 22.05.2024 рішенням (заочним) суду позов задоволено в повному обсязі. 11.07.2024 відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 17.07.2024 заочне рішення суду від 22.05.2022 скасовано, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження. 09.08.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не підписував «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», а з 24.02.2022 в період дії воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання останній звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦУ України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штраф, пеня), а нараховані з 24.02.2022 підлягають списанню. Далі, відповідач фіксує списання коштів з карткового рахунку у сумі 33835,99грн. Представником позивача до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Представник відповідач до суду надав письмову заяву згідно якої заперечує проти задоволення позову в повному об`ємі з урахуванням раніше наданого відзиву та просить розглянути справу в письмовому провадженні. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.04.2019 [PERSON] підписав заяву № 2001298110701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 25.04.2019, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У вказаній вище заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок та надати йому кредитку картку [NUMBER] з встановленням кредитного ліміту у сумі 5000,00грн., реальна річна процентна ставка 47,88%, загальна вартість кредиту 12577,58грн. Також відповідач до укладення договору про споживчий кредит підписав паспорт споживчого кредиту на наступних умовах: 1. Тип кредиту - Кредитна лінія; 2. Сума кредиту - 5000,00грн.; 3. Строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією грн.; 4. Стандартна процентна ставка - 47,88 % річних; 5. Порядок повернення кредиту (щомісячно не пізніше настання платіжної дати. Протягом встановленого строку кредитування. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а саме відкрив поточний рахунок, встановив кредитний ліміт за кредитною карткою [NUMBER] , що дало можливість відповідачу з 06.05.2019 використовувати кошти, про що свідчить виписка по особовому рахунку та узгоджується з розрахунком заборгованості станом на 01.02.2024 складає 87627,73 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 49996,73 грн.; заборгованість по процентам 37630,94 грн. У письмовій вимозі (повідомленні) АТ ПУМБ № КНО-44.2.2/74 від 01.02.2024 (список № 20240205 ПУМБ 1636 згрупованих відправлень), адресованої [PERSON] , позивач вимагає протягом тридцяти днів з моменту отримання цього повідомлення погасити заборгованість по кредитному договору, що станом на 01.02.2024 становить 87627,67грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Пунктом 2.2.5 частини 2 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ» протокол № 694 від 06.03.2018, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони вказаного вище договору узгодили розмір позики (кредиту), грошову одиницю, в якій надано позику (кредит), строки та умови надання грошових коштів у позику (кредит), що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання заяви від 25.04.2019 на приєднання до ДКБО. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вже було згадано вище, заборгованість за договором № 2001298110701 від 25.04.2019 станом на 29.10.2023 року становить 01.02.2024 складає 87627,73 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 49996,73 грн.; заборгованість по процентам 37630,94 грн. Стороною відповідача не надано суду будь - яких належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, щодо повної необґрунтованості позову. Також за розрахунками боргу суд не вбачає нарахування штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки, вони містять залишок боргу за тілом кредиту та відсотками. Стороною відповідача не надано суду будь - якого іншого альтернативного розрахунку заборгованості. Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved