Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 06.10.2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 6\~жовтня 2007 року серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є двоє спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та щодо сімейних обов`язків з ведення спільного господарства. Будь які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачкою різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Тривалий час сторони проживають окремо, фактичні сімейні стосунки між ними припинилися, можливості зберегти сім`ю немає. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 73. 19.07.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позову до суду в прохальній частині просив проводити розгляд даної позовної заяви за його відсутності у найкоротший строк за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, 27.08.2024 надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала, просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалосявідповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2007, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серіїІ- [NUMBER] від 06.10.2007. Від шлюбу у сторін є двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.2014; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.2008. Спір між сторонами про місце проживання спільних дітей відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведе вище, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як сторони мають різні погляди на життя та обов`язки, вони стали чужими одне одному, фактичні сімейні стосунки між сторонами припинилися, можливості зберегти сім`ю немає та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 34 АТ «Ощадбанк» від 10.07.2024. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнала позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 605 грн 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved