Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Суріна Поліна Володимирівна, в якому позивач просить суд визнати виконавчий напис, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича № 18130 від 07.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 13782,13 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 6 квітня 2024 року в бухгалтерії Територіального відділу освіти Комунарського району м. Запоріжжя позивачу повідомили що надійшов виконавчий лист ВП 67131318 від 08.09.2023 року про стягнення з неї боргу за виконавчим провадженням в сумі 15629,34 грн. З документів виконавчого провадження стало відомо що стягнення проводиться на підставі виконавчого напису №18130, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгенієм Михайловичем 07.10.2020 р. про звернення стягнення в сумі 13782,13 грн. боргу на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", код ЄДРПОУ 43311346. [PERSON] зазначає, що не знає що це за заборгованість і на яких підставах вона виникла. Вона ніколи не зверталась до організації ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", код ЄДРПОУ 43311346, не підписувала з ними жодних правочинів, не отримувала від них жодних коштів. 26.04.2024 \~ \~ \~ \~року [PERSON] направила запит на адресу ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", із вимогою надати копії документів, на підставі яких виникла заборгованість. Копії виконавчого напису нотаріуса надано так і не було. Як видно з документів виконавчого провадження виконавчий напис було вчинено ще в 2020 році, але позивач ніколи не отримувала жодних вимог про сплату заборгованості, не знала про існування боргу. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, змістом виконавчого напису №18130, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгенієм Михайловичем 07.10.2020 р. про звернення стягнення в сумі 13782,13 грн. боргу, Позивач вважає, що виконавчий напис № 18130 від 07.10.2020 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Виконавчий напис вчинено на підставі не посвідчеого нотаріального договору. Ухвалою Комунарського районного суду від 02.05.2024 року зупинено стягнення за виконавчим провадженням про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 13782,13 грн., який перебуває на виконанні у державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ухвалою Комунарського районного суду від 27.06.2024 року цивільну справу\~за позовною\~заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Суріна Поліна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,\~прийняти до\~ провадження судді Варнавської Л.О. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, зазначеною ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, відповідно до яких вчинено виконавчий напис № 29006 від 06.05.2021 року. Витребувано у державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Суріної Поліни Володимирівни, належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №67131318. 04.07.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 04.07.2024 державним виконавцем надано копію матеріалів виконавчого провадження №№67131318 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 13782,13 грн. 04.07.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача директора ТОВ «Фінпром маркет» Ґедзь О.В. про врегулювання спору за участю судді. Із зазначеним клопотанням до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог відповідно до якого ТОВ «Фінпром маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 18130 від 7 жовтня 2020 р. таким що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 606 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову у розмірі 302,80 грн. Ухвалою суду від 22.08.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» Гедзь О.В. про проведення врегулювання спору за участю судді відмовлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати з відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, причини неявки суду невідомі. Треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. Державним виконавцем Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Суріною П.В. надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника виконавчої служби, просять вирішити питання на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис № 18130 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 13782,13 грн. Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) Лаврухіним В.М. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №67131318 04.07.2024 року на виконання вимог ухвали суду державним виконавцем надано копії матеріалів виконавчого провадження № 67131318: - заява про примусове виконання рішення; - виписка з ЄДРЮО; - Виписка з рахунка [PERSON] ; - виконавчий напис; - постанови винесені державним виконавцем в межах виконавчого провадження. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Позивач [PERSON] зазначає, що вона не має заборгованості перед відповідачем. Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. Крім того, з оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса вбачається, що сума заборгованості, проводиться за період з 26.08.2015 року по 07.10.2020 рік, за кредитним договором №26254005014147 від 29.04.2013 року, який укладено з АТ «Укрсиббанк». Доказів того, що ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» є правонаступниками АТ «Укрсиббанк» матеріали справи не містять. Із наданого виконавчого напису вбачається, що [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом та комісією у розмірі 6409,66 грн. Між тим, стягувачем не надано інформацію щодо детального розрахунку розміру нарахованих відсотків. Тобто, нараховані відсотки не можуть вважатися безспірними, оскільки не надано детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору. В матеріалах справи також відсутня вимога банку про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована. Також згідно наданих матеріалів не можливо встановити, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу був наданий оригінал кредитного договору, який посвідчений нотаріусом. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Та обставина, що [PERSON] не отримала письмову вимогу банку виключає можливість вчинення виконавчого напису. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За таких обставин виконавчий напис №18130 від 07.10.2020 року є незаконним та слід його визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн., за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову, який підлягає стягненню з відповідача. Загальна сума витрат по сплаті судового збору становить 1816,80 грн. Таким чином необхідно повернути позивачу з державного бюджету 908,40 грн. сплаченого судового збору, а 908,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. Окрім того, положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат понесених позивачем на поштову кореспонденцію у зв`язку з розглядом в суді цієї справи позивачем було надано до суду докази на суму, що становить 386 грн., а саме: квитанція від 25.04.2024 року на суму 108 грн., квитанція від 28.05.2024 року на суму 96 грн., квитанція від 28.05.2024 року на суму 85,99 грн., квитанція від 28.05.2024 року на суму 96 грн., а тому витрати на поштову кореспонденцію підлягають стягненню в розмірі 386 грн.

Outcome: approved