Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

У серпні 2024 року заявник [PERSON] звернувся в суд із вказаною заявою. В обґрунтування заяви вказав, що з 22.11.2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Разом з ними проживає син дружини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 10.12.2015 у справі № 681/1830/15-ц батько [PERSON] [PERSON]. був позбавлений батьківських прав. Зазначає, що між ним та сином дружини [PERSON] склалися гарні стосунки, останній сприймає його як батька, називає «татом». Він, як батько, забезпечує стабільні та гармонійні умови життя усіх трьох дітей, матеріально забезпечує свою сім`ю, має добрий стан здоров`я, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не стоїть, до кримінальної відповідальності не притягувався. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив, що має можливість та бажає створити дитині належні умови для духовного та фізичного розвитку, [PERSON] його сприймає як батька, оскільки вони давно проживають разом однією сім`єю. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила подану заяву задовольнити, оскільки усиновлення відповідає найкращим інтересам її дитини, пояснила, що її син [PERSON] вважає заявника батьком, відносини в сім`ї добрі. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Полонської міської ради Іванченко Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] дав суду показання, що має стійке бажання аби його усиновив вітчим [PERSON] , якого він називає татом. Між ними дійсно склались теплі і родинні стосунки, вважає його своїм батьком. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.ст. 207, 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безу мовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007, вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 сімейного кодексу України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Статтею 224 Сімейного кодексу українивстановлено, що суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я. Принцип ст. 6 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1959 Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сімї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Ст. 20 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1959, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних якнайкращих інтересів дитини є її усиновлення. Вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд перевіряє наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. ч. 1-3 ст. 218 Сімейного кодексу України щодо ная вності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Судом встановлено, що [PERSON] 22.11.2014 за актовим записом № 221 зарєстрував шлюб із [PERSON] , яка до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 81 (а.с. 19) та батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 80 (а.с. 20). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] народжння, є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 97 (а.с. 18). Як вбачається з даних рішення від 10.12.2015 у справі № 681/1830/15-ц, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав на його сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 26, зворот). Відповідно до даних висновку № 1998 від 29.07.2024 виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області, усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 21, зворот). Заявник [PERSON] проживає із дружиною [PERSON] , їх спільними доньками та сином дружини [PERSON] однією сім`єю у будинку матері дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними акта обстеження житлово-побутових умов (а.с. 22, зворот). Заявник [PERSON] на території України станом на 10.07.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою Департаменту інформатизації МВС України ВР-004391126 (а.с. 23). Заявник не має захворювань, за наявності яких особа не може бути усиновлювачем, що підтверджується висновком про стан здоров`я, виданим Полонською міською багатопрофільною лікарнею ім. Н.С.Говорун від 23.07.2024 (а.с.24). Заявник є дієздатним, з правовими наслідками усиновлення, правами та обовязками усиновлювачів та станом здоров`я дитини [PERSON] ознайомлений. Мати дитини [PERSON] 09.07.2024 надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її сина [PERSON] її чоловіком [PERSON] , зарєстровано в реєстрі за № 2309 (а.с. 25). Відповідно до даних письмової заяви неповнолітнього [PERSON] , він не заперечує щодо його усиновлення вітчимом [PERSON] (а.с. 27). Згідно даних заяви [PERSON] від 25.07.2024, остання не заперечує проти того, щоб її зять [PERSON] усиновив її внука [PERSON] та проживали разом у будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого являється [PERSON] (а.с. 29). Право власності [PERSON] на будинок підтверджено договором купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 14.06.2024, зареєстровано у реєстрі за № 3508 (а.с. 31-32) Суд приходить до висновку, що будь - якої корисливої мети або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника [PERSON] немає, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати неповнолітнього [PERSON] , усиновлення дитини провадиться у їх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. Враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність особи заявника вимогам законодавства та моральним засадам суспільства як усиновлювача, беручи до увагу пояснення самої дитини у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно до ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд, враховуючи обставини справи, а саме, що запис заявника [PERSON] батьком усиновленої ним дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюється, вважає можливим задовольнити заяву також і в частині внесення змін до актового запису про народження дитини та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », внести зміни в графі батько: вказавши батьком дитини « [PERSON] », громадянин України.

Outcome: approved