Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~28 травня 2024 року до Томашпільського районного суду, посилаючись на ст.ст. 509, 526 ЦК України, звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», що розташоване по Харківському шосе, 19 офіс 2005 в м.Київ до [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, судових витрат та витрат на правничу допомогу. Представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» позов обґрунтував наступним. 23.04.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем, яким є [PERSON] , укладено Договір кредитної лінії №00-7672442 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 10 500,00 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п.2.2. п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України. Номер картки Відповідач особисто зазначає Кредитному договорі та міститься в п.п. 2 п. 2 Кредитного договору. 23.04.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7672442 від 23.04.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "САН-РАЙЗ ФІНАНС" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Всупереч умов Договору №00-7672442 від 23.04.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 40750,00 грн., яка складається з наступного: - 10 500,00 грн. - заборгованість по кредиту; - 30 250,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 30.10.2023 - 12.04.2024. 30.10.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та позивач уклали Договір факторингу № 30102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Список з переліком особистих даних боржників, розміри грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, та інші дані зазначені в реєстрі боржників. \~ \~ \~ \~Відповідно до Договору факторингу № 30102023 від 30.10.2023 датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт приймання -передачі згідно з Додатком №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 30102023 від 30.10.2023 від ТОВ "Качай гроші" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 40750,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», тому останні вимушені з даним позовом звернутися до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 06 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначено на 09 липня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 09 серпня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 23 серпня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 04 вересня 2024 року. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, однак в позові просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позов до суду не подав, в зв`язку з чим винесено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши права та обов`язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 квітня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] на підставі прийняття пропозиції кредитодавця, яка розміщена в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та шляхом оформлення заяви на укладання кредитного договору від 23 квітня 2023 року, було укладено договір кредитної лінії № 00-7672442. Згідно даного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 10500 грн, тип кредиту- кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 21 серпня 2023 року або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 13 травня 2023 року протягом дії кредитної лінії. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки фіксована. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 5701,07%. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 38000 грн. Відповідно до п.2.2. договору, дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 10500 грн на карту позичальника № [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ «Качай гроші» виконало взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором та надало кредит в розмірі 10000 гривень, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс», через яке ТОВ "Качай гроші" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7672442 від 23.04.2023 безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] . Згідно Договору факторингу № 30102023 від 30 жовтня 2023 року укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС»» (фактор) та ТОВ «Качай гроші» (клієнт), в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ними. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу № 30102023 від 30 жовтня 2023 року, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 00-7672442 у загальній сумі 40750 гривень. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-7672442 від 23.04.2023 року, [PERSON] станом на 12 квітня 2024 року має заборгованість в розмірі 40750 грн. Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя,\~здійснюючи правосуддя,\~є незалежним\~та керується\~верховенством права. Основними\~засадами судочинства\~є: рівність\~усіх учасників\~судового процесу\~перед законом\~і судом; забезпечення\~доведеності вини; змагальність\~сторін та\~свобода в\~наданні ними\~суду своїх\~доказів і\~у доведенні\~перед судом\~їх переконливості; підтримання\~публічного обвинувачення\~в суді\~прокурором; забезпечення\~обвинуваченому права\~на захист; гласність\~судового процесу\~та його\~повне фіксування\~технічними засобами; розумні\~строки розгляду\~справи судом; забезпечення\~права на\~апеляційний перегляд\~справи та\~у визначених\~законом випадках\~-\~на касаційне\~оскарження судового\~рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). Відповідно до ч. 2 вказаної статті Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 512 ЦК України, \~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: передання\~ним своїх\~прав іншій\~особі за\~правочином (відступлення\~права вимоги); правонаступництва; виконання\~обов`язку\~боржника поручителем\~або заставодавцем\~(майновим\~поручителем); виконання\~обов`язку\~боржника третьою\~особою. Кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у виписці з особового рахунку за кредитним договором № 00-7672442 від 23.04.2023 року, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 00-7672442 від 23.04.2023 року в сумі 40750 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10500 грн.; прострочена заборгованість за процентами 30 250 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЕЙС» . Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~ \~ \~ \~ Зважаючи на\~підтвердження позивачем\~заявлених позовних\~вимог,\~суд приходить\~до висновку,\~що з[PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 40750 грн. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» понесло судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2422,40 гривень. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 03 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 03/04/24. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду копію акту прийому передачі наданих послуг (який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 03/04/2024 від 03.04.2024) від 03 квітня 2024 року, згідно з яким загальна вартість витрат на правничу допомогу, а саме складання позовної заяви до [PERSON] , вивчення матеріалів справи, надання усної консультації, підготовка адвокатського запиту та підготовка клопотання про витребування доказів складає 5000 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. [PERSON] не надав суду аргументованого клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги. Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зробила висновок, що: «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). При прийнятті рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат». Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими. Відповідач не надав доказів на підтвердження невідповідності судових витрат фактично наданим послугам. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката при розгляді справи у заявленому розмірі підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved