Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У травні 2024року голова правління ЖБК «Індикатор-8» Рубіс В.П. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за отримані послуги основного боргу у розмірі 9 835,91 грн., штрафних санкцій з розрахунку 3% суми боргу у розмірі 233,77грн., інфляційні втрати у розмірі 405,28 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та 30,00 грн. - поштові витрати претензійної роботи. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі -продажу від 02.08.2012р. посвідченого приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.М. та зареєстрований в реєстрі № 3539. Позивач весь час веде з відповідачем претензійну роботу надсилаючи попередження письмові та в телефонному режимі, пропонуючи сплатити всю суму заборгованості, або укласти угоду реструктуризації. Відповідач має заборгованість яку позивач просить стягнути. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ЖБК «Індикатор-8» є балансоутримувачем і управителем житлового будинку [ADDRESS] та виконує функції виконавця, що надає послуги мешканцям даного будинку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2012р. відповідач - [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2023р. стягнуто з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 852,09 грн та судові витрати. Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-8» Риженко О.С. , попередня власниця квартири [ADDRESS] , дійсно знялася з реєстраційного обліку паспортного столу. Станом на 01.08.2012р. заборгованість за спожиті комунальні послуги відсутні (комунальні послуги та водопостачання). Відповідач будь-яких заперечень, щодо спростування в нього заборгованості до суду не надав. Відповідно до положення ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.04. 2024 у розмірі 9 835,91 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 405,28 грн., 3% річних - 233,77 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог позивача. На адресу відповідача було направлено претензію з пропозицією добровільно сплатити заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості період 15 місяців за період червень 2023р. - травень 2024р. заборгованість відповідача становить 9 835,91 грн., інфляційна складова 405,28 грн та 3% річних у розмірі 233,77 грн. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, а стороною відповідача не спростовані. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. V.Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved