Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] (далі - позивач) від імені якої діє адвокат Єфремова Ірина Іванівна, звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, зміну черговості права на спадкування. Позовні вимоги, з урахування заяви, наданої на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху (а.с. 74-87), обґрунтовані тим, що [INFO] у бою за Україну загинув [PERSON] , з яким позивач проживали як чоловік та дружина з січня 2011 року. Після його смерті залишилось майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 3224981600:02:004:0205, площею (га) 0,1. Як вказує позивач, вона з [PERSON] проживала як чоловік та дружина з 2011 року, але шлюб зареєстровано між ними не було, що стало підставою для відмови у прийнятті у неї заяви про прийняття спадщини. У померлого є батько - відповідач [PERSON] , який являється громадянином рф та на думку позивача втратив можливість спадкувати майно за сином, який був захисником України. Так, попередній шлюб позивача було розірвано відповідним рішенням суду у грудні 2010 року, після набрання чинності якого [PERSON] почала спільне життя з [PERSON] . Разом із ними проживав син позивача - [PERSON] , [INFO]., якого загиблий вважав своїм сином. [PERSON] разом із [PERSON] протягом спільного життя турбувались один про одного, вели спільний бюджет, господарство, а банківська картка останнього перебувала у користуванні позивача. Саме на ім`я позивача як дружини прийшло сповіщення про загибель, організацією та оплатою поховання займалась також [PERSON] . За рахунок коштів загиблого здійснювалось забезпечення родини. Вимоги щодо зміни черговості обґрунтовуються тим, що відповідач є громадянином російської федерації, не має можливості подати заяву про прийняття спадщини та не заперечує роти оформлення спадкових прав на позивача, але сторони позбавлені можливості укласти нотаріальний договір. Тому, позивач просила суд: 1) встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках з 30 січня 2011 року до дня загибелі останнього - 24.02.2024 року; 2) встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] ; 3) змінити черговість спадкування за [PERSON] шляхом встановлення права на спадкування [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. Відзиву чи пояснень на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач, який є громадянином російської федерації та проживає там, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), за зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання Українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану. На сьогодні Укрпоштою припинено доставку поштових відправлень до/з Росії та Білорусі та згідно з повідомленням Міністерства закордонних справ України через повномасштабну агресію Росії проти Україні дипломатичні відносини між Україною та Росією розірвано. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності(ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Ухвалою суду від 21.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано копії спадкової справи після смерті [PERSON] , які надійшли на адресу суду 03.06.2024 року. Ухвалою суду від 17.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яка складається з 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фастівським БТІ 02.02.1994 року, згідно розпорядження №1340 від 02.02.1994 року, зареєстрованого фастівським БТІ 02.02.1994 року в книзі №80, р. 8045, про що вказано у довідці КП ФМР «Фастівське БТІ» від 20 березня 2024 року №299. Також, по 1/3 часток вказаної квартири на підставі вказаного свідоцтва належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 3224981600:02:004:0205, площею (га) 0,1, розташована на територій Веприцької с/ради Фастівського р-ну Київської обл. (а.с. 22). Померлий [PERSON] являється сином відповідача [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] у російській федерації (а.с. 18-19). Після звернення [PERSON] до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна, державним нотаріусом Першої Фастівської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , так як [PERSON] не є спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом (а.с. 23). При цьому, на запит суду щодо витребування копії спадкової справи після смерті [PERSON] надано відповідь про те, що після померлого спадкову справу не заведено (а.с. 102). Так, підставою для звернення до суду з даним позовом стало, серед іншого, необхідність підтвердження факту проживання [PERSON] разом із загиблим [PERSON] як чоловіка та дружини з січня 2011 року у судовому порядку для можливості у подальшому оформити спадкові права. У матеріалах даної справи наявне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2010 року, що набрало законної сили 10.01.2011 року, у справі №2-2780/10 між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). Вказаним рішенням встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , якого залишено проживати з матір`ю. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 05.03.2024 року №47, [PERSON] проживає по [ADDRESS] з 2010 року по даний час разом із сином [PERSON] , [INFO] . Крім того, з 2010 року до дня загибелі за даною адресою проживав її чоловік [PERSON] , [INFO] [PERSON] , та [PERSON] вели спільне господарство (а.с. 25). Так, на ім`я [PERSON] як дружини надійшло сповіщення сім`ї № [NUMBER] про загибель [PERSON] [INFO], що пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 26), як і дозвіл на поховання та свідоцтво про поховання [PERSON] (а.с. 27). [PERSON] також сплачено 15 000,00 грн. за проведення поминального обіду згідно Договору від 29.02.2024 року (а.с. 28-29). Варто також зазначити, що із наявних документів з військової частини [NUMBER] містяться дані про те, що [PERSON] являється цивільною дружиною загиблого [PERSON] . На підтвердження факту проживання [PERSON] та [PERSON] з 2011 року до 2024 року також надано їх спільні фото, на яких зображено проведення ремонту, дозвілля, спільного відпочинку (а.с. 30-45), чеки на купівлю побутової техніки за 2018, 2019, 2023, 2024 року (а.с. 46-52). Крім того, [PERSON] перераховував [PERSON] грошові кошти протягом 2022-2023 років, про що надано банківські виписки (а.с. 53-59). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , повідомили, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина з 2011 року, вели спільне господарство, виховували сина [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] був йому за батька, виховував його як сина, останній раз коли був у відпустці купив йому автомобіль, наполіг щоб він вступив у вуз та отримав освіту. Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Як вказано у ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] стала та обставина, що [PERSON] не являється спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом. Вирішуючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу суд зазначає наступне. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз`яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, у п. 3 вказаної постанови зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Як вбачається із наданих матеріалів, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2024 року у справі №381/1522/24 відмовлено [PERSON] у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, встановлення факту утримання, подану у порядку окремого провадження, так як із заявлених вимог вбачається спір про право. Таким чином, позивач звернулася до суду у порядку позовного провадження. У судовому засіданні з показань свідків та на підставі інших доказів було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як дружина і чоловік з 30.01.2011 року по день смерті останнього, так як були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, зокрема, подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини від особи, яка відноситься до 4 черги спадкування на підставі ст. 1264 ЦК України, слід встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, з 30 січня 2011 року до дня загибелі [PERSON] [INFO], відповідно, задовольнити вимоги заяви у цій частині. Щодо вимоги про встановлення факту перебування позивача на утриманні [PERSON] , що необхідно для оформлення спадкових прав, суд зазначає наступне. Так, за приписами ч. 2 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Як зазначено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року. При цьому, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. У той же час, оскільки судом підтверджується факт проживання позивача із загиблим однією сім`єю протягом не менше 5 років до дня відкриття спадщини, тобто встановлюється, що позивач фактично була членом сім`ї загиблого, відповідно, [PERSON] являється спадкоємцем 4 черги спадкування і таким чином захищають її права. При цьому, у судовому засіданні не встановлено, що на час відкриття спадщини позивач була непрацездатною особою. Сукупність даних обставин виключає встановлення факту перебування на утриманні у судовому порядку, а тому, суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині. Що стосується питання зміни черговості права на спадкування, то відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У той же час, позивач просить надати її право на спадкування нарівні із спадкоємцем першої черги, обґрунтовуючи неможливість у позасудовому порядку укласти нотаріальний договір за ч. 1 ст. 1259 ЦК України, через те, що батько загиблого - відповідач [PERSON] є громадянином рф, постійно проживає на території вказаної держави. Така обставина не є підставою для надання їх за судовим рішенням права на спадкування нарівні зі спадкоємцями першої черги за приписами вказаних норм. При цьому, для одержання за рішенням суду права на спадкування разом із спадкоємцями відповідної черги, для позивача необхідною умовою є та обставина за ч. 2 ст. 1259 ЦК України, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Натомість, таких фактів у судовому засіданні встановлено не було. Навпаки, позивач вказувала, що загиблий піклувався та утримував як чоловік її та сина, а також, перебуваючи на службі у ЗС України, не знаходився у безпорадному стані згідно приписів ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Тому, вимоги позову у цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення даного позову, оскільки це є єдиний можливий спосіб оформити спадкові права. На підставі викладено та

Outcome: partial