Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

24 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті мами [PERSON] , яка настала [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що вона є дочкою [PERSON] та проживала разом з останньою у будинку, який належав їй на праві власності, користувалася ним, здійснювала за ним догляд за адресою: [ADDRESS] . Ще за свого життя [PERSON] (мама) говорила, що будинок, який є в її власності і в якому вона проживає та прописана, віддасть позивачу. [PERSON] [INFO] померла.\~ Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини так як не знала, що має право на спадщину. Нещодавно позивач дізналася про існування заповіту від 23 травня 2005 року, складеного спадкодавцем [PERSON] ,\~ яким вона все своє майно з чого б воно не складалося і яке буде їй належати на день смерті заповіла їй. Відповідно до положень\~статті 63 ЗУ «Про нотаріат»,\~ нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Виявивши заповіт, вона звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, але отримала відмову у звязку з пропуском встановленого строку (6 місяців). Вважає, що ним з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вона була необізнаною про наявність заповіта, складеного на її користь, спадкова справа після смерті матері не заводилася, й відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, вважає, що ним з поважних причин пропущено строк на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Болехівської міської ради, надавши клопотання про розгляд справи за вісутності відповідача, в судове засідання не з`явився, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з слідуючих підстав. Статтею 2\~ЦПК України,\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи,\~ спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Так, 23 травня 2005 року [PERSON] (мама позивача) склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу (а.с.12). Відповідно до довідки Міжрічанського старостинського округу від 16 травня 2024р., [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала по травень 2014 року за адресою: [ADDRESS] і за нею обліковувалося домоволодіння за вищевказаною адресою (а.с.14). [INFO] [PERSON] померла,\~\~внаслідок чого відкрилась спадщина на все належне їй майно. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, про одруження і про смерть (а.с.7-8;15) Бажаючи оформити свої спадкові права на спадкове майно після смерті мами [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщину(а.с.9). Згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру від 26 червня 2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.33-34). Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що на час розгляду даного позову, заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 23 травня 2005 року на користь [PERSON] не оспорено та він є чинним. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України, встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України, визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відповідно до пунктів 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Суд встановив, що нотаріусом не вчинено усіх необхідних дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не здійснено виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Неповідомлення нотаріусом спадкоємця про відкриття спадщини, не вчинення дій щодо його виклику, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, на що посилається сторона у справі, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини у випадку спадкування за заповітом, з огляду на можливу необізнаність спадкоємця заповіту про його наявність (Постанова КЦС ВС від 26.11.2021 у справі № 371/1142/19). А тому, встановивши, що [PERSON] була необізнаною про наявність заповіту, складеного на її користь, враховуючи виявлення волі заповідача, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до статті 1272 ЦК України є підставою для визначення її додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved