Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

08.05.2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з цим позовом, який підписала їх представник [PERSON] , повноваження підтвердила електронним ордером серії ВН №1320343 від 29.04.2024 (а.с.29) та просять постановити судове рішення, яким визнати за позивачами право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в наступних частках: за [PERSON] на 2/5 частин як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] та на 1/5 частину, як за членом колгоспного двору; за [PERSON] на 1/5 частину як за членом колгоспного двору; за [PERSON] на 1/5 частину як за членом колгоспного двору. При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили позивачі та батьки позивачів [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/5 частині. Для реєстрації права власності на свої частки позивачі звернулися до державного реєстратора, але реєстратором прав на нерухоме майно їм відмовлено у проведені реєстраційних дій з реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . Окрім цього [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину у цьому житловому будинку, яку прийняв тільки чоловік, батько позивачів, шляхом сумісного проживання на день смерті з померлою. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину у житловому будинку, яка належала йому та на 1/5 частину, яку він успадкував після смерті дружини. Спадщину після його смерті у встановленому законом порядку прийняли дочка [PERSON] та син [PERSON] . Спадкоємці уклали між собою договір від 16 квітня 2024 року про поділ спадщини між ними, та визначили, що 2/5 частини будинку успадкує тільки позивач [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у нотаріальній дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Вище наведене стало приводом для звернення до суду з позовними вимогами. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі (а.с.4). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 27.11.2023 року до суду не з`явився, надав шляхом формування документу в системі «Електронний суд» 19.06.2024 року заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , колишня дружина сина - [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою за вих.№400/02-40 виданою 17.10.2023 року старостою Виноградівського старостинського округу Болградської міської ради Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.21). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Абзацом 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Болградської міської ради Одеської області №65741331 від 02.04.2024 року позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідні частки у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з тим, що заявниками не подано документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності (а.с.27). Тобто позивачами доведена вимога, щодо визнання за кожним з них по 1/5 частці у вище вказаному житловому будинку, як за членами колгоспного двору. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 липня 2016 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про смерть №543 від 29.07.2016 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.18). Спадщину після її смерті прийняв: - чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №27 від 29.07.1959 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.19); тобто він є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, який прийняв спадину шляхом проживання на момент смерті зі спадкодавцем в одному будинку, що відповідає вимогам ст.1268 ЦК України, та підтверджується довідкою за вих.№400/02-40, виданою 17.10.2023 року старостою Виноградівського старостинського округу Болградської міської ради Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.21), відповідно до якої на день смерті [PERSON] з нею в будинку був зареєстрований та проживав тільки чоловік; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №77135401 від 29.05.2024, відповідно до якої інформація у спадковому реєстрі відносно спадкових справ та виданих свідоцтв після смерті [PERSON] відсутня (а.с.63). Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 січня 2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №6, [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] , позивачі по справі, які прийняли спадину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України, та підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 03 травня 1973 року Виноградівкою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №33 від 03 травня 1973 року (а.с.45), з якого вбачається, що народилася [PERSON] та її батьком записаний [PERSON] ; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.10.1993 року Виноградівською сільською радою Болградського району на підставі актового запису №20 (а.с.20), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14 грудня 2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №8 від 01.02.1964 року (а.с.69), відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] та його батьком записаний [PERSON] ; - довідкою за вих.№400/02-40 виданою 17.10.2023 року старостою Виноградівського старостинського округу Болградської міської ради Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.21), відповідно до якої на день смерті [PERSON] з ним в будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав; - матеріалами спадкової справи №70/2023, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 29 червня 2023 року (а.с.39-73), з яких вбачається, що з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернулися обидва позивача - діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх заявами від 29 червня 2023 року за №182 (а.с.40) та 16 квітня 2024 року №123 (а.с.66), подану спадкоємцем після шестимісячного строку, але за згодою іншого спадкоємця [PERSON] , що відповідає вимогам ч.2 ст.1272 ЦК України, а саме за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] 16 квітня 2024 року уклали між собою договір про поділ спадщини, відповідно до якого [PERSON] переходить спадкове майно, у вигляді 2/5 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/5 частка належала особисто [PERSON] та 1/5 частку він успадкував від дружини [PERSON] (а.с.22). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 81/02-31 від 18.04.2024 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.28). На підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормою ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її. Також ч.2 ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved