Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2011 року Комарівською сільською радою Маневицького району, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами остаточно втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Протягом останніх пів року стосунки між сторонами погіршились, проживають як чужі люди. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на життя, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та зі своїми окремими інтересами, моральними принципами та устоями. Спільного господарства сторони не ведуть, примирення між сторонами не можливе, майнових спорів не мають. Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 вересня 2024 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 18 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Комарівською сільською радою Маневицького району зроблено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу визначення місця поживання дітей або поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved