Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в обґрунтування якого зазначив, що 06.08.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2025194782, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмір 102400,00 грн. на споживчі потреби, строк повернення до 06.08.2024. 16.12.2022 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» ЄДРПОУ: 42649746 укладено Договір факторингу № 16/12/22 про відступлення права вимоги за Кредитним договорами, згідно реєстру Боржників № 1 було передано право вимоги до Відповідача. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, який с невід`ємною частиною Договору. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору підлягають сплаті Позичальником щомісячно, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Фактично до дня відступлення права вимоги від Банку до Позивача, оскільки Позивач не нараховує відсотки. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Згідно з реєстром прав вимог до Договору факторингу № 16/12/22 від 16.12.2022 року сума заборгованості Відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 98114,05 грн, що складається з: 73228,49 грн заборгованість за тілом кредиту, 24885,56 грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого за подання позову, а також з витрат на правничу допомогу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання у час, призначений для розгляду справи по суті, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 2025194782 від 06.08.2019, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , відповідачу було надано кредит у розмір 102400,00 грн. на споживчі потреби, строк повернення коштів до 06.08.2024. 16.12.2022 між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 16/12/22 про відступлення права вимоги за Кредитним договорами. Згідно з реєстром Боржників № 1, який є невід`ємною частиною договору факторингу, було передано право вимоги до Відповідача за кредитним договором №\~2025194782 від 06.08.2019 на суму 98114,05 грн, яка складається з: 73228,49 грн заборгованість за тілом кредиту, 24885,56 грн заборгованість за відсотками. Згідно умов кредитного договору, позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, який с невід`ємною частиною Договору. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором фактично до дня відступлення права вимоги від банку до позивача. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Оскільки відповідач свої зобов`язання, щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості є обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем до матеріалів позову долучено платіжну інструкцію № 4876 від 13.10.2023, яка підтверджує сплату судового збору за подання позову у розмірі 2684,00 грн, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вказаному розмірі. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Частиною 1 ст. 173 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3 ст. 173 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У порушення вимог вищевказаних норм процесуального законодавства позивачем у позовній заяві не подано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, а позивачем навіть не зазначено у позові розмір судових витрат, нібито понесених позивачем на професійну правничу допомоги. Суд звертає увагу на те, що долучені до матеріалів позову документи є лише доказами в обґрунтування позовних вимог і не є предметом розгляду суду у разі відсутності такого обґрунтування у позовній заяві. Враховуючи необґрунтованість вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді надання правничої допомоги, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial