Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 10 червня 2024 року до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачкою [PERSON] вони почали проживати однією сім`єю, вести спільне господарство у 2006 році, після того як відповідачка завагітніла, їх відносини стали погіршуватись, вони почали часто сваритись, та пізніше припинила сумісне проживання. Під час їх спільного проживання відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у відповідачки - [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №391. У 2008 році позивач знов перебував у відносинах з відповідачкою [PERSON] , що призвело до спільного проживання. 07 жовтня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №208. 04 травня 2023 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.05.2023 року Білгород - Дністровським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №181. Ще починаючи з моменту народження доньки [PERSON] позивач був впевнений, що відповідачка [PERSON] записала його - [PERSON] , як біологічного батька дитини, так як донька має риси його обличчя, манери характеру, поведінки, він з народження та до сьогоднішнього дня займався вихованням доньки, забезпечував її усім необхідним, цікавився її життям, здоров?ям та успіхами. Нещодавно позивач [PERSON] побачив свідоцтво про народження доньки та те, що в графі батько записаний не він - [PERSON] , а [PERSON] , звернувшись до відповідачки [PERSON] щодо надання пояснень, вона повідомила йому, що так як вона на той час була в зареєстрованому шлюбі то відомості про батька дитини внесені Білгород - Дністровським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ст. 133 СК України - якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір?ю, а чоловік - батьком дитини. Позивач [PERSON] вважає, що його права порушені, так як він є біологічним батьком [PERSON] та весь час піклувався про неї, забезпечував її усім необхідним для життя та розвитку, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] почали проживати однією сім`єю, вести спільне господарство у 2006 році, після того як відповідачка завагітніла, їх відносини стали погіршуватись, вони почали часто сваритись, та пізніше припинила сумісне проживання. Під час їх спільного проживання відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] у відповідачки - [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №391. У 2008 році позивач знов перебував у відносинах з відповідачкою [PERSON] , що призвело до спільного проживання. 07 жовтня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №208. 04 травня 2023 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.05.2023 року Білгород - Дністровським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №181. Ще починаючи з моменту народження доньки [PERSON] позивач був впевнений, що відповідачка [PERSON] записала його - [PERSON] , як біологічного батька дитини, так як донька має риси його обличчя, манери характеру, поведінки, він з народження та до сьогоднішнього дня займався вихованням доньки, забезпечував її усім необхідним, цікавився її життям, здоров?ям та успіхами. Нещодавно позивач [PERSON] побачив свідоцтво про народження доньки та те, що в графі батько записаний не він - [PERSON] , а [PERSON] , звернувшись до відповідачки [PERSON] щодо надання пояснень, вона повідомила йому, що так як вона на той час була в зареєстрованому шлюбі то відомості про батька дитини внесені Білгород - Дністровським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ст. 133 СК України - якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір?ю, а чоловік - батьком дитини. Під час розгляду справи сторонами по справі не заперечувався та визнається факт того, що батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] . Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved