Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Представник заявника адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою [PERSON] , за участю заінтересованої особи - Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Донецькій\~області Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції про встановлення факту смерті в певний час, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] громадянин України, чоловік заявника. Факт родинних відносин заявниці із померлим підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу. Померлий проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із заявницею на дату смерті. Станом на дату смерті, [PERSON] , [INFO] , знаходився на території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, також підтверджується Листом Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 24.07.2024 року №1919/01.01-12, в якому зазначено, що в травні 2022 року Святогірська міська рада Краматорського району Донецької області не надавала послуги з державної реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з активними бойовими діями на території Святогірської міської територіальної громади. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується фотом з місця захоронення померлого та надгробного постаменту, також свідками, які бачили і хоронили [PERSON] , а саме: - [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] т. [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , т. [NUMBER] . Встановлення факту смерті про встановлення якого просить заявниця, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті свого чоловіка на території України, яка контролюється державними органами України, а саме Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, і отримання Свідоцтва про смерть встановленого державного зразка для його використання згідно діючого законодавства України, для подальшого оформлення спадкових прав після померлого чоловіка. Можливості надати лікарське свідоцтво про смерть з печатками відповідного зразка медичного закладу України у заявниці немає, оскільки чоловік помер на території яка на дату смерті знаходилася в зоні активних бойових дій, можливості провести похорони та отримати документи щодо факту смерті не було можливості. В зв`язку з викладеним, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] (у віці 58 років), громадянина України, який народився в с.Богородичне, Слов`янського району, Донецької області, Україна, який помер [INFO] . На час смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник, [PERSON] , та представник\~ заявника адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серія АН №1492340 від 21 серпня 2024 року, до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, справу просили розглянути без їхньої присутності. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Суд,\~розглянувши подані\~заявником документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті в певний час підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є дружиною [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про укладення шлюбу видане 30 червня 1990 року серія [NUMBER] Виконкомом Долинської сільської ради РАЦС Слов`янського райвиконкому, Актовий запис №13. 12 липня 2024 року на адресу Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області надано Адвокатський запит, в якому представник заявника адвокат Бондаренко Д.В. просить надати будь-яку інформацію стосовно факту смерті [PERSON] , [INFO] . 24 липня 2024 року надано Відповідь Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, з якої вбачаться, що на Ваш запит № 12/07 від 12 липня 2024 року, який надійшов до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області 23 липня 2024 року, щодо надання інформації стосовно факту смерті [PERSON] , [INFO] , повідомляє, що в травні 2024 року Святгірська міська рада Краматорського району Донецької області не надавала послуг з державної реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з активними бойовими діями на території Святогірської міської територіальної громади. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується фотом з місця захоронення померлого та надгробного постаменту Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, також підтверджується Листом Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 24.07.2024 року №1919/01.01-12, в якому зазначено, що в травні 2022 року Святогірська міська рада Краматорського району Донецької області не надавала послуги з державної реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з активними бойовими діями на території Святогірської міської територіальної громади. У зв`язку зі смертю чоловіка заявника на території активних бойових дій в сел. Тетянівка Краматорського району Донецької області, заявник не має можливості у інший спосіб ніж через отримання рішення суду про встановлення факту смерті особи на такій території, здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та реалізувати пов`язані з цим права. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23.07.2024, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно з ч. 1, 6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно з ст. 68 ЗУ "Про нотаріат" та п. 11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 N 296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (п. п. 2.2 п. 2). При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (п. п. 2.4 п. 2). Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма N 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п. 2.4). При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п. 2.5). При цьому забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п. 2.6). Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства суд приходить до висновку, що оскільки смерть чоловіка заявника сталася на території де активно велися бойові дії, де органи, які мають повноваження видавати Свідоцтва про смерть, на момент смерті не здійснювали свою діяльність, то заявник дійсно позбавлена можливості отримати відповідний документ у позасудовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.4 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території сел. Тетянівка Краматорського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу Свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю Свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю [PERSON] , зокрема, спадкування. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. Отже, оскільки заявник не має можливості звернутися до відповідних органів за місцем смерті свого чоловіка, та надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянина України, суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в сел. Тетянівка Краматорського району Донецької області Україна. Згідно з п.3.4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18 жовтня 2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника ( ст. 257 ЦПК України) в державних органах запису актів цивільного стану. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved