Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Житловий сервіс» звернулось 28.06.2024 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово\~комунальні послуги. В обгрунтовання позову зазначено, що Комунальне підприємство «Житловий сервіс» рішенням Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 123 від 22.10.2018 року було призначено управителем багатоквартирних будинків в місті Кілія в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~власник [PERSON] є «Споживачем» послуг КП «Житловий сервіс». КП «Житловий сервіс» виступав «Виконавцем» відповідних послуг із утримання будинків і споруд та прибудинкової території. На відповідача, як власника квартири [ADDRESS] у Комунальному підприємстві «Житловий сервіс» було оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . 09.11.2018 року між комунальним підприємством «Житловий сервіс» та від імені співвласників багатоквартирних будинків м. Кілія головою Кілійської міської ради [PERSON] було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирними будинками м. Кілія (включаючи багатоквартирний будинок по [ADDRESS] ). 01.12.2019 року відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та управителем КП «Житловий сервіс» були урегульовані договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, де співвласники багатоквартирного будинку доручають КП «Житловий сервіс» обслуговування будинку по [ADDRESS] та прибудинкової території і приймають участь у витратах по виконаних роботах. Комунальне підприємство «Житловий сервіс» неодноразово зверталося до [PERSON] з претензією про сплату заборгованості, однак законні вимоги КП «Житловий сервіс» було проігноровано. На протязі 2019 - 2024 років актів - претензій на незадовільне надання послуг до КП «Житловий сервіс» послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від [PERSON] не надходило. Як зазначає позивач, станом на 01.06.2024 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 22457, 51 гривень. На підставі вищезазначеного, представник позивача просив суд: - стягнути на користь комунального підприємства «Житловий сервіс» (68303, м. Кілія, вул. Мазепи Івана 104, код ЄДРПОУ 32443964) з [PERSON] , суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 22457, 51 гривень, та судовій збір у розмірі 3028,00 грн. на ІBAN pax. [NUMBER] МФО 328845 Філія Одеського ОУ AT "Ощадбанк", ЄДРПОУ 32443964. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2024 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. 22.07.2024 р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що після оформлення квартири на неї (2015 року), відповідача певний час (з 2015 року) не проживала у квартирі, там мешкали квартиранти. Відповідач повернулася проживати у квартиру з початком війні (з середини 2022 року). За весь цей час до її відома про суми сплати за квартиру їй не доводив не старший будинку, позивач. Про утворення заборгованості вона дізналася випадково, коли звернулась до позивача з проханням відремонтувати центральний стояк стічних труд, який прогнив та стічні води протикали до її квартири. Тільки при зверненні про здійснення ремонту, до її відома довели про існуючу заборгованість. Відповідач намагалася вирішити питання зменшення заборгованості. Відповідачу запропонували укласти договір реструктуризації про погашення заборгованості, при цьому до договору повинні були скласти графік погашення заборгованості та надати їй, щоб знати яку суму вона повинна була сплачувати. Однаку договір вона підписала, а графік не отримала, їй запропонували підійти пізніше. Відповідач проходила, але їй сказали що графік не обрахований та не готовий і сказали, що їй подзвонять та запросять прийти. Ніхто їй не дзвонив та не запрошував отримати графік. Замість графіку погашення заборгованості, відповідач отримала позовну заяву. Позивач по справі з часу виникнення заборгованості офіційно її не сповіщав про суму заборгованості. Навіть у додатку до позовної заяви мається претензія - повідомлення про сплату заборгованості, на якої не мається відмітки, що їй вручили копію, або квитанцію, яка засвідчила факт відправлення їй рекомендованого законного листа. Відповідач вважає, що позивач не правильно розрахував суму заборгованості. Заборгованість обраховували з 01.03.2019 року по 1 травня 2024 р., при цьому Позивач не застосував строки позовної давності, які передбачені Законом, тобто звернення про стягнення заборгованості не може перевищувати 3 три роки. Виходячи з цього її заборгованість повинна складати з 01.06.2021 року - 2 560,61грн., з 01.01.2022 року - 4522,52 грн.; з 01.01.2023 р.-4201,24 грн., з 01.01.2024 р. по 01.06.2024 - 1 986,66 грн., разом - 13 271,03грн. Відповідач сплатила розраховану нею заборгованість за останні три роки у сумі 13 526,7 грн. На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає через відсутність спору по заборгованості. Зважаючи на вказане, відповідач просила застосувати строки позовної давності за останні 3 роки, а саме з 01.06.2021 р. та відмовити позивачу у задоволені позову повністю. 26.07.2024 р. позивачем було надав відповідь на відзив, в яких зазначив, що Комунальне підприємство «Житловий сервіс» надає послуги з управління багатоквартирним будинком № la по [ADDRESS] згідно з Договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, яким визначено ціни на послуги відповідно до кошторису. Зазначений кошторис затверджений зборами співвласників багатоквартирного будинку, зазначені послуги сплачуються співвласниками даного будинку. В додатках до вищезазначеного договору, який був погоджений на зборах співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , затверджений перелік що надаються, ціни на послуги, у самому договорі п. 6 визначено: «призначити КП «Житловий сервіс» ціну та перелік складових послуг з багатоквартирним будинком по [ADDRESS] -згідно з додатком до протоколу. Інші складові послуг з управління багатоквартирним співвласники зобов`язуються виконувати власними силами». Отже, проведення поточного ремонту та його фінансування є обов`язком співвласників багатоквартирного будинку (власників квартир та нежитлових приміщень у цьому будинку) з моменту набуття у власність квартир чи нежитлових приміщень шляхом приватизації, купівлі, тощо. Робітниками комунального підприємства «Житловий сервіс», два рази та тиждень проводиться огляд підвальних приміщень багатоквартирного будинку № la по вул. Перемоги, ніяких порушень роботи труб холодного водопостачання та водовідведення виявлено не було. Послуга з поточного та капітального ремонту систем холодного водопостачання та водовідведення до тарифу невключена, та, відповідно мешканці цього багатоквартирного будинку, за цю послугу не сплачують, до тарифу з управління багатоквартирним будинком включена послуга з технічного обслуговування систем холодного водопостачання та водовідведення. Якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. Акт-претензія повинна бути оформлена та пред`явлена Управителю у відповідному порядку. На протязі 2018 - 2024 років актів - претензій на незадовільне надання послуг до КП «Житловий сервіс» послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від [PERSON] не надходило. Щодо надання житлово-комунальних послуг необхідно зазначити наступне. Найбільш поширенішим міфом, який побутує у суспільстві на сьогодні є те, що споживачі вважають, що сплачуючи за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вони сплачують і за капітальний ремонт житлового фонду, який КП «Житловий сервіс» зобов`язане виконувати. Це дуже хибна думка, адже до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не входить виконання капітального ремонту. Проведення капітального ремонту будинку та його фінансування є обов`язком співвласників багатоквартирного будинку (власників квартир та нежитлових приміщень у цьому будинку) з моменту набуття у власність квартир чи нежитлових приміщень шляхом приватизації, купівлі тощо. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. З усього вищезазначеного можна зробити висновок, що [PERSON] , як власниця квартири [ADDRESS] має оплачувати за житловокомунальні послуги в повному обсязі з моменту набуття квартири у власність. Щодо укладеного договору реструктуризації необхідно зазначити наступне. 1 квітня 2024 року між комунальним підприємством «Житловий сервіс» та [PERSON] , як власницею квартири [ADDRESS] . № la було украденого Договір на реструктуризацію заборгованості за надані житлово - комунальні послуги. КП «Житловий сервіс» було надано боржниці [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості з квартирної плати житла) та плати за комунальні послуги (водопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття, що утворилась станом на 01.04.2024 р. Сума поточного щомісячного платежу за житлово комунальні послуги була погоджена між КП «Житловий сервіс» та відповідачем та становила 2192,28 грн. Під час підписання Договору на реструктуризацію заборгованості за надані житлово-комунальні послуги складання будь-яких додаткових графіки погашення заборгованості боржницею [PERSON] не вимагалися, та розмови щодо їх складання та погодження не йшлося, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість доводів викладених у відзиві на позовну заяву. Договір на реструктуризацію заборгованості за надані житлово-комунальні послуги КП «Житловий сервіс» було розроблено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2003 року № 976, якою затверджено Типовий договір на реструктуризацію заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Вказана Постанова не передбачає складання будь-яких додаткових графіків погашення заборгованості. КП «Житловий сервіс» неодноразово зверталося до [PERSON] з претензією про сплату заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, як в письмовій так і в усній формі. Працівниками підприємства, а саме юристом та економістом з претензійних та договірних робіт були проведені робочі візити до боржниці [PERSON] за адресою [ADDRESS] з метою врегулювання питання заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, та було запропоновано укласти договір реструктуризації для погашення боргу частинами. [PERSON] була обізнана про суму боргу та умови його погашення. У зв`язку із вищезазначеним позивач вважає, що доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Зважаючи на зазначене, позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. 04.09.2024 р. відповідач надала письмові пояснення на позовну заяву, в яких вказала, що після оформлення квартири на неї (2015 року), відповідача певний час (з 2015 року) не проживала у квартирі, там мешкали квартиранти. Відповідач повернулася проживати у квартиру з початком війні (з середини 2022 року). За весь цей час до її відома про суми сплати за квартиру їй не доводив не старший будинку, позивач. Про утворення заборгованості вона дізналася випадково, коли звернулась до позивача з проханням відремонтувати центральний стояк стічних труд, який прогнив та стічні води протикали до її квартири. Тільки при зверненні про здійснення ремонту, до її відома довели про існуючу заборгованість. Відповідач намагалася вирішити питання зменшення заборгованості. Відповідачу запропонували укласти договір реструктуризації про погашення заборгованості, при цьому до договору повинні були скласти графік погашення заборгованості та надати їй, щоб знати яку суму вона повинна була сплачувати. Однаку договір вона підписала, а графік не отримала, їй запропонували підійти пізніше. Відповідач проходила, але їй сказали що графік не обрахований та не готовий і сказали, що їй подзвонять та запросять прийти. Ніхто їй не дзвонив та не запрошував отримати графік. Замість графіку погашення заборгованості, відповідач отримала позовну заяву. Позивач по справі з часу виникнення заборгованості офіційно її не сповіщав про суму заборгованості. Навіть у додатку до позовної заяви мається претензія - повідомлення про сплату заборгованості, на якої не мається відмітки, що їй вручили копію, або квитанцію, яка засвідчила факт відправлення їй рекомендованого законного листа. Відповідач вважає, що позивач не правильно розрахував суму заборгованості. Заборгованість обраховували з 01.03.2019 року по 1 травня 2024 р., при цьому Позивач не застосував строки позовної давності, які передбачені Законом, тобто звернення про стягнення заборгованості не може перевищувати 3 три роки. Виходячи з цього її заборгованість повинна складати з 01.06.2021 року - 2 560,61грн., з 01.01.2022 року - 4522,52 грн.; з 01.01.2023 р.-4201,24 грн., з 01.01.2024 р. по 01.06.2024 - 1 986,66 грн., разом - 13 271,03грн. Відповідач сплатила розраховану нею заборгованість за останні три роки у сумі 13 526,7 грн. На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає через відсутність спору по заборгованості. Поштою відповідач отримала відповідь на відзив датовану 29.07.2024 року за № 142, де позивач вказує що він не отримував претензій про неякісне надання послуг та поточний ремонт. На ці недоліки відповідач у відзові не вказувала, але позивач прав, я багато разів зверталась з проханням відремонтувати стічну трубу загального користування, яка тече у неї у квартирі, ремонт не проводили. Дійсно письмово вона не зверталась, а лише усно. Відповідач наполягає, що про заборгованість їй позивач офіційно, як це передбачено законом не інформував. У своєї відповіді на відзив позивач навмисно не вказує на сплату боргу нею у сумі більше 13000 грн., що заборгованість відсутня за останні три роки, як це передбачає ЦК України, відповідач все сплатила відповідно до таблиці розрахунку її заборгованості. З приводу вищевикладеного відповідач вважає, що вона вже не має заборгованості, так як її сплатила, та з цих причин позовна заява не підлягає задоволеню. Зважаючи на вказане, відповідач про просила суд долучити до матерів цивільної справи її письмове пояснення та відмовити позивачу у задоволені позову повністю. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 123 від 22.10.2018 року, призначено управителем багатоквартирних будинків в місті Кілія (згідно з додатком), в яких не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму правління багатоквартирним будинком\~комунальне підприємство «Житловий сервіс» (код ЄДРПОУ: 32443964, юридична адреса: 68303, Одеська область, м. Кілія, вул. Суворова, 104). Відповідно до типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.12.2019 року, укладеного між КП «Житлсервіс» в особі [PERSON] , що діє на підставі Статуту з однієї сторони та співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в особі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уповноважених зборами співвласників багатоквартирного будинку, що діють на підставі протоколу зборів співвласників будинку з іншої сторони, встановлено, Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Додатковою угодою до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 1 від 22.02.2021 року, укладеного між КП «Житловий сервіс» в особі директора Марченко В.В., надалі Виконавець, що діє на підставі Статуту, з одного боку та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є уповноваженим особою багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , надалі Споживачі, уклали зазначену угоду, у зв`язку із внесенням змін до кошторису. З виписки з особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] встановлено, що заборгованість за адресою: [ADDRESS] станом на 01.06.2024 року - складає 22457, 51 гривень. Згідно претензії-повідомлення № 120 від 26.06.2024 року направленої КП «Житловий сервіс» на адресу місця проживання [PERSON] , встановлено, що відповідачу направлено зазначену претензію та повідомлено про наявність заборгованості. 11.03.2021 р. та 01.04.2024 р. між КП «Житловий сервіс» та [PERSON] укладено договори про реструктуризацію заборгованості за житлово комунальні послуги. Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій, вбачається, що [PERSON] 12.07.2024 р. та 18.07.2024 р. сплатила заборгованість у розмірі 10000 грн. та 3511,73 грн. відповідно. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Як зазначено в п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~та частини 1\~ст. 530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором. За правилами ст.ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», також передбачений обов`язок індивідуального споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша\~статті 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно ч.\~1,\~3\~ст.\~264\~ЦПК України,\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач укладаючи договори про реструктуризацію, вчинила дії, що свідчать про обізнаність з розміром заборгованості та про переривання перебігу позовної давності, частково після відкриття провадження у справі сплатила заборгованість, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі\~8945,78 гривень та позов підлягає частковому задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України\~при ухваленні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача в повному розмірі - 3028,00 грн., оскільки частково погашена заборгованість була здійснена після подачі відповідної позовної заяви.

Outcome: partial