Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

31.05.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн., тобто 1/4 частини його доходу щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що шлюб між сторонами розірвано згідно рішення суду від 25 липня 2019 року, син на даний час проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні, тоді як відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працевлаштований та у 2023 року призваний до Збройних Сил України, має стабільний дохід. Тому, позивачка змушена звертатися до суду та просить стягувати аліменти з відповідача у вищевказаному розмірі. Ухвалою суду від 03.06.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 12.08.2024 року позивачкою до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, за змістом якої остання просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 від розміру його заробітної плати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в заяві про уточнення позовних вимог вказала про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення по справі. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року між сторонами було укладено шлюб, актовий запис №2083, який було розірвано згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2019 року по справі №686/5603/19. За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.02.2017 року. Син [PERSON] на даний час проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та забезпечення свого сина. Водночас, батько дитини відповідач [PERSON] є здоровою особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, доказів неспроможності сплачувати аліменти суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що останнього слід зобов`язати сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, виходячи з мінімальних потреб дитини для забезпечення її належного рівня життя та фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved