Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , суму заборгованості за Договором позики від 27 вересня 2021 року у розмірі 987157,89 грн, з яких: 972687,50 грн. сума позики та 14470,39 грн. 3% річних компенсації за прострочення виконання грошового зобов`язання; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування свого позову вказав, що 27 вересня 2021 року між ним, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладений Договір позики, за яким, він, як позикодавець надав [PERSON] , як позичальнику строком до 27 вересня 2023 року позику в розмірі - грошові кошти в сумі 666055,00 (шістсот шістдесят шість тисяч п`ятдесят п`ять) гривень, які виходячи із встановленого станом на 27.09.2021 року Національним банком України курсу 1 долар США = 26,6422 гривень, є еквівалентом 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США. Передачу грошей було здійснено до підписання цього Договору, про що зазначено в пункті 1 Договору. За умовами Договору позичальник зобов`язується виплачувати суму позики готівкою щомісячно по 27752,00 гривень не пізніше 4 (четвертого) числа місяця, наступного за розрахунковим. Останній платіж повинен бути здійснений 26 вересня 2023 року до 16 годині 00 хвилин і становитиме 27759,00 гривень. Разом із тим, у встановлені Договором строки для щомісячних платежів, також строк повернення позики до 27 вересня 2023 року Відповідач позику не сплачував та не повернув, чим допустив порушення взятих на себе обов`язків. Оскільки [PERSON] не повернув йому грошові кошти у встановлений строк, то відповідно до умов Договору та приписів цивільного законодавства, стягненню підлягають: 972687,50 гривень (дев`ятсот сімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят сім гривень 50 копійок) - загальна сума боргу у розмірі, що дорівнює сумі боргу еквівалентній еквівалентом 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США визначеним за Курсом НБУ, де курс долара до гривні станом на 25 березня 2024 року = 38,9075 гри. за 1 долар США, тобто 25 000,00 доларів США х 38,9075 грн. = 974 687,50 гривень. 14470,39 гривень (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят гривень 39 копійок) - 3% річних (міра відповідальності) згідно ст.625 ЦК України за весь час затримки, де 43354,45грн. = 3% річних / 365(днів на рік) х 181 (днів затримки) х 25000 доларів США/100 х 38,9075 грн. за 1 долар США. \~ \~ \~ \~ Загальна сума до стягнення становить = 987 157,89 гривень, де 972 687,50 грн. сума позики + 14 470,39 грн. 3% річних компенсації за прострочення виконання грошового зобов`язання. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (а.с.34). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.39). 02 вересня 2024 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2021 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладений Договір позики, за яким, [PERSON] , як позикодавець, надав [PERSON] , як позичальнику строком до 27 вересня 2023 року позику в розмірі - грошові кошти в сумі 666055,00 (шістсот шістдесят шість тисяч п`ятдесят п`ять) гривень, які виходячи із встановленого станом на 27.09.2021 року Національним банком України курсу 1 долар США = 26,6422 гривень, є еквівалентом 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США. За умовами Договору позичальник зобов`язується виплачувати суму позики готівкою щомісячно по 27752,00 гривень не пізніше 4 (четвертого) числа місяця, наступного за розрахунковим. Останній платіж повинен бути здійснений 26 вересня 2023 року до 16 годині 00 хвилин і становитиме 27759,00 гривень. (а.с.9-12) Згідно позовної заяви, станом на день подачі позовної заяви відповідач [PERSON] не повернув позивачу борг. \~ \~ \~ \~ Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі укладено договір позики, проте відповідач порушила свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів. Факт отримання відповідачем грошових коштів, підтверджується оригіналом розписки, у якій сторони своїми підписами засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки належних та допустимих доказів, які б спростовували факт отримання відповідачем грошових коштів за борговою розпискою суду надано не було. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 9871,58 грн. про що свідчить квитанція, додана до матеріалів справи (а.с.1). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 9871,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved