Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначала, що з 29.10.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №3108. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося, оскільки з 2015 року він зловживає алкоголем, вживає психотропні речовини, після звільнення з місць позбавлення волі, чоловік приходить за місцем проживання її та доньок, провокує конфлікти, залякує, доньки його бояться та не бажають з ним спілкуватися. З 2015 року між нею та відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки, а з травня 2022 року не ведеться спільне господарство, вони віддалились один від одного і стали чужими людьми. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила суд не надавати строк на примирення, шлюб між нею та [PERSON] розірвати. У судовому засіданні, яке призначене на 29.08.2024 року відповідач присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно з якою він визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.10.2005 року між позивачкою та відповідачем Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №3108 (а.с. 10). Після одруження позивачка прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №786 (а.с. 11). Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось, через постійні конфлікти та відсутність взаєморозуміння. З 2015 року між сторонами не підтримуються шлюбні стосунки, а з травня 2022 року не ведеться спільне господарство, сторони віддалились один від одного і стали чужими людьми. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved