Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому просять: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 35769 грн. 90 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 22 вересня 2021 року між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, в інтересах якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі № 1266 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Демчук Л.В., у відповідності до ст. 635 Цивільного кодексу України, було укладено попередній договір № С2/5/10/3, за умовами якого позивач та [PERSON] зобов`язалися в майбутньому, в строк не пізніше третього кварталу 2022 року, укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна (Основний договір), а саме, нежитлового приміщення № 135 (будівельний номер С2/5/10/3), загальною площею 2,3 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ) (надалі - Об`єкт) у нотаріальній формі та умовах, визначених цим договором. Позивач вказує, що на виконання умов попереднього договору фактично сплатив продавцю 30800,00 грн. Факт отримання грошових коштів у вказаному розмірі [PERSON] підтвердив у своєму листі «Про розірвання договору» від 11.12.2023 року. Звертає увагу, що з огляду на умови, викладені у п. 1.1. Попереднього договору, основний договір мав бути укладений не пізніше 30 вересня 2022 року. Посилаючись на Розділ 4 та п. 6.1 Попереднього договору, позивач зазначає, що не отримував від відповідача. жодних повідомлень про день, час та місце, де мав бути укладений основний договір та відбутися його нотаріальне посвідчення. Крім того, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від з`ясував, що [PERSON] не є власником об`єкту та не має на нього зареєстрованого права власності. 18 листопада 2023 року позивач направив [PERSON] вимогу про те, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов попереднього договору та не укладення позивачем до 30.09.2022 основного договору, він як продавець, повинен повернути позивачу всю суму фактично сплачених ним коштів як оплату за придбання об`єкту. Позивач зауважує, що [PERSON] не бажає повертати йому грошові кошти, оскільки вважає, що він має спершу підписати додаткову угоду про розірвання попереднього договору у зв`язку з його, [PERSON] , наміром розірвати попередній договір з позивачем. Позивач, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу об`єкту укладений не був, вважає, що грошові кошти у сумі 30800,00 грн. що він сплатив продавцю, є авансом, який має бути повернутий продавцем. Крім того, оскільки укладення основного договору не відбулося через вину продавця, останній відповідно до пункту 5.4. Попереднього договору, має сплатити позивачу штрафні санкції у сумі 4600,00 грн., що складає 10% від вартості об`єкту. А також, у відповідно до положень ст. 625 ЦК України, інфляційне збільшення суми боргу у сумі 215,60 грн., та 3% річних у сумі 154,30 грн. 30 січня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 05.03.2024\~року від\~відповідача [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~представник Корба\~Л.В.\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначено,\~що відповідач\~не згодний\~з позовними\~вимогами,\~вважає їх\~необґрунтованими та\~такими,\~що не\~підлягають задоволенню.\~Представник підтверджує\~той факт,\~що 22.09.2021\~року між\~сторонами було\~укладено попередній\~договір №\~С2/5/10/3,\~зауваживши,\~що загальна\~вартість нерухомого\~майна,\~що є\~предметом договору\~становить 46000,00\~грн.\~Зазначає,\~що покупець\~частково виконав\~умови попереднього\~договору та\~сплатив продавцю,\~станом на\~22.02.2022\~року,\~30800,00\~грн.,\~однак,\~з березня\~2022\~року покупець\~не оплатив\~жодного щомісячного\~платежу,\~тому має\~заборгованість з\~оплати приміщення\~в 15200,00\~грн.,\~у зв`язку\~з чим\~йому було\~нараховано пеню\~в сумі\~29669,80\~грн.\~Враховуючи викладене,\~покупцю було\~запропоновано погасити\~заборгованість частково\~погасити нараховану\~пеню та\~оформити нотаріальний\~договір купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~або розірвати\~попередній договір,\~підписати додаткову\~угоду за\~умовами якої\~продавець пропонував\~повернути грошові\~кошти внесені\~покупцем у\~повному обсязі\~без нарахування\~штрафних санкцій\~та пені.\~Покупець відмовився\~від обох\~пропозицій.\~Представник звертає\~увагу,\~що загальна\~сума внесених\~покупцем коштів\~становить 30800,00\~грн.,\~сума штрафних\~санкцій за\~невиконання умов\~попереднього договору\~становить 10%\~від вартості\~об`єкту,\~а саме\~4600,00\~грн.,\~сума нарахованої\~пені -\~29699,80\~грн.\~Відтак,\~внесених позивачем\~коштів не\~достатньо для\~погашення нарахованих\~штрафних санкцій\~та пені,\~виходячи з\~цього сума\~до повернення\~внесених коштів\~за попереднім\~договором -\~відсутня.\~Представник також\~не погоджується\~із твердженням\~позивача,\~щодо відсутності\~у відповідача\~наміру укладати\~основний договір\~та не\~оформленням права\~власності на\~нежитлове приміщення,\~зазначаючи,\~що оскільки\~позивач не\~оплатив в повному обсязі вартість нежитлового приміщення, тому у відповідача не виникло обов`язку ані оформити на себе право власності на об`єкт договору, ані призначити дату укладення нотаріального договору купівлі-продажу. Зауважує, що [PERSON] є замовником будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] - виходячи з цього всі приміщення в будинку (майнові права чи права власності на них), які не були відчужені на користь третіх осіб належать йому на підставі декларації про готовність об`єкта будівництва. 11.03.2024\~року позивачем\~ [PERSON] \~було подано\~відповідь на\~відзив,\~в якому\~зазначено,\~що позивач\~не отримував\~від [PERSON] \~,\~жодних повідомлень\~про день,\~час та\~місце,\~де мав\~бути укладений\~основний договір\~та де\~мало відбутися\~його нотаріальне\~посвідчення,\~а до\~відзиву на\~позовну заяву\~не долучено\~жодного доказу,\~який би\~спростовував той\~факт,\~що позивач\~був належним\~чином повідомлений\~про день,\~час та\~місце,\~де мав\~би бути\~укладений основний\~договір та\~мало відбутися\~його нотаріальне\~посвідчення.\~Позивач вказує,\~що жодних\~офіційних листів\~із пропозиціями\~щодо погашення\~заборгованості за\~основним платежем,\~часткового погашення\~нарахованої пені\~та оформлення\~нотаріального договору\~купівлі -\~продажу нерухомого\~майна від\~відповідача не\~отримував,\~додавши,\~що лише\~після направлення\~вимоги про\~повернення коштів\~у додатку\~«Вайбер» на\~відділ сервісу\~БГ «Синергія»,\~представник відповідача\~вийшов на\~зв`язок\~та запропонував підписати розірвання договору, а кошти отримати - готівкою після 30 днів, як буде підписане розірвання договору, на що він погодитися не міг. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2024 року було вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Городюк Я.В. обґрунтувала правові підстави звернення до суду з вказаним позовом, позов підтримала та просила задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив задовольнити та повернути йому сплачені грошові кошти. Додатково зауважив, що жодних повідомлень від відповідача, щодо укладення основного договору купівлі продажу, чи відновлення роботи офісу будівельної компанії станом на 30.09.2022 року не отримував, а кошти за попереднім договором не мав можливості сплачувати у зв`язку з початком 24.02.2022 року повномасштабного вторгнення рф на територію України та веденням бойових дій в м. Ірпінь, оскільки проживав в іншій області, а оплата, у відповідності до умов попереднього договору, повинна була відбуватися шляхом особистої передачі грошових коштів, що фіксується в акті прийому-передачі коштів. Представник відповідача [PERSON] із твердженнями позивача не погодилася, зауваживши, що основний договір не було укладено саме з вини позивача, оскільки останній, станом на 30.09.2022 року не виконав свого обов`язку, щодо сплати усієї суми грошових коштів за попереднім договором. У зв`язку з чим у позивача утворилася зазначена сума пені та штрафних санкцій у розмірі 34299,80 грн., що перевищує розмір сплачених позивачем грошових коштів. Тому просила відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року між відповідачем [PERSON] , як продавцем, в інтересах якого діє [PERSON] на підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі № 1266 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Демчук Л.В., та позивачем [PERSON] , як покупцем, у відповідності до ст. 635 Цивільного кодексу України, було укладено попередній договір № С2/5/10/3, за умовами якого (п. 1.1. договору) сторони зобов`язалися в майбутньому, в строк не пізніше 3 кварталу 2022 року, укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) нерухомого майна, що представляє собою нежитлового приміщення № 135 (будівельний номер С2/5/10/3), загальною площею 2,3 кв.м., (в подальшому - об`єкт) розташованого за адресою: [ADDRESS] ) у нотаріальній формі та умовах, визначених цим договором, що підтверджується копією договору. Згідно п 2.2. Попереднього договору, в підтвердження наміру придбати об`єкт та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу (основного договору), покупець передав, а продавець прийняв до підписання цього договору суму у розмірі 18500,00 грн. Покупець, зобов`язується сплатити продавцю суму у розмірі 27500,00 грн. до 22.09.2022 у вигляді щомісячних платежів не менш ніж 2292,00 грн. не пізніше 22 числа кожного поточного місяця. Згідно п 2.2. Попереднього договору, суми сплачених коштів по цьому договору фіксуються в акті приймання-передачі коштів, що є додатком до договору № 1. Відтак, суд вважає твердження позивача, щодо неможливості з об`єктивних причин виконати свої зобов`язання зі сплати залишку грошових коштів, обґрунтованими, оскільки, відповідачем не надано доказів, що позивач мав можливість вносити щомісячні платежі шляхом внесення у відповідності до умов попереднього договору, шляхом особистої передачі грошових коштів до каси, що фіксується в акті прийому-передачі коштів. Як повідомив\~представник відповідача,\~у зв`язку\~з веденням бойових дій в м. Ірпінь з 24.02.2022 та введенням воєнного стану на території України, офіс, який приймав платежі в м. Ірпінь, припинив свою роботу. Повідомлень про можливість внесення щомісячних платежів в інший спосіб, позивачу не надсилалося. Суд бере до уваги, що у м. Ірпінь Бучанського району Київської області з 24.02.2024 по 28.03.2024 велися активні бойові дії та з 24.02.2024 введено воєнний стан відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Згідно п. 3.1. Попереднього договору, об`єкт: нежитлове приміщення 135 (будівельний номер С2/5/10/3), загальною площею 2.3 кв.м., знаходиться на 10-му поверсі в квартирному житловому будинку, який збудовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.2. Попереднього договору, вартість одного квадратного метра загальної площі об`єкта становить 20000,00 грн., а його загальна вартість становить 46000,00 грн. Позивач станом на 24.02.2022 року, сплатив відповідачу за попереднім договором грошові кошти у сумі 30800,00 грн. Дана обставина не заперечувалася відповідачем. Пунктом 5.4. Попереднього договору передбачено, що у разі не укладення основного договору з вини продавця, продавець повертає всі фактично отримані кошти від покупця та сплачує штрафні санкції у розмірі 10% від вартості об`єкту на день укладення цього договору за письмовою вимогою покупця впродовж 30-ти днів. 18.11.2023 року, в порядку досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу про повернення позивачу всієї суму фактично сплачених ним коштів як оплату за придбання об`єкту, що підтверджується копією вимоги, а також копією квитанції про поштове відправлення з описом вкладення. У відповідь на зазначену вимогу, відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення про намір розірвати Попередній договір, у зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого відбулося нарахування штрафних санкцій та пені на загальну суму 34299,80 грн., до якої було долучено проект додаткової угоди № 1 до Попереднього договору, що підтверджується копіями зазначених документів. Положеннями Розділу 4 Попереднього договору передбачено, що продавець зобов`язується підготувати за свій рахунок та в строк до укладення основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, а покупець зобов`язується прийняти в зазначений день та час для укладення основного договору. Про це продавець письмово повідомляє покупця за 30 календарних днів, надсилаючи електронний лист та/або рекомендований лист за місцем реєстрації покупця. Згідно п. 6.1. Попереднього договору, за домовленістю сторін місце нотаріального посвідчення основного договору визначається продавцем. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. ЦК України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач, у строк не пізніше 3 кварталу 2022 року, тобто до 30 вересня 2022 року, повідомляв позивача про день та час укладення основного договору, або повідомляв позивача про можливі способи внесення несплаченої суми за попереднім договором, суду не надано. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) висловлена наступна правова позиція: «ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04.07.2018 (справа № 14-154цс18)». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved