Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її батьком. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть останнього по батькові зазначено " [PERSON] ", а в її свідоцтві про народження по батькові батька зазначено " [PERSON] ". Невідповідність записів у даних свідоцтвах позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Зазначає, що відмінність у написанні по батькоі її померлого батька, вочевидь, пояснюється тотожністю імен " [PERSON] " і " [PERSON] ". Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення права на спадщину. Представниця заявниці [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. у судове засідання не з`явилась, 29.08.2024 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 32), в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи - Вигодської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання (а.с. 30), в якому просить розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що не заперечує проти задоволення даної заяви. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та представника заінтересованої особи. 02 серпня 2024 року від представника заінтересованої особи - Вигодської селищної ради через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі та відсутності заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] 29 серпня 2024 року представниця заявниці [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їх участі. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13)), народилась [INFO] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.1957 (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.03.1995 (а.с. 10), [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77330070, виданого 14.06.2024 Долинською державною нотаріальною конторою (а.с. 14). Згідно із листом завідувачки Долинської державної нотаріальної контори Т.Ігнатової №361/02-14 від 14.06.2024 (а.с. 15), заявниці [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно відмовлено, у зв`язку із не підтвердженням родинного зв`язку між нею та померлим [PERSON] . Із висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с. 16), встановлено, що внести зміни в актовий запис про народження заявниці неможливо. Відповідно до виписки з погосподарської книги №34 від 19.02.2024 (а.с. 19), за померлим [PERSON] облікувалось 1/4 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договором дарування від 27.12.1991 частку в розмірі 1/4 вказаного будинку ним було подаровано заявниці [PERSON] . Згідно із копією довідки старости Шевченківського старостинського округу Вигодської селищної ради Б.Прокопишина №116 від 06.06.2024 (а.с. 20), у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належав померлому [PERSON] , були зареєстровані і проживали, зокрема: дочка [PERSON] , 1958 року народження. Вказане підтверджується і копією довідки голови Вигодської селищної ради №247 від 31.05.2024, у відповідності до якої, згідно із записів у погосподарській книзі, заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Отже, судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , була дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Однак через помилковість зазначення у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] по батькові батька " [PERSON] " замість " [PERSON] ", вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливості реалізувати своє право на спадкування. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявниці права на спадкування і неможливості реалізації цього права, через неможливість підтвердження факту родинних відносин між нею та її померлим батьком. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги позицію представника заінтересованої особи, який не заперечив щодо задоволення даної заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Для заявниці встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити спадкові права після смерті її батька. Однак, у зв`язку із розбіжністю у написанні по батькові у свідоцтві про народження заявниці та у свідоцтві про смерть батька, остання позбавлена можливості довести, що вона була дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, заявниця [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги, та що в сукупності з іншими здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами свідчить про факт родинних відносин між останньою та [PERSON] . Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved