Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та зустрічного позову. 08.11.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, у якому у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду 02.06.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір`ю. Позивач стверджує, що відповідач вихованням дітей не займається, не цікавить їхніми успіхами та станом здоров`я. Діти знаходяться на повному утриманні матері. У зв`язку з вище наведеним, [PERSON] просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей по 2500 грн., а всього 7500 грн у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~19.12.2023 року до Косівського районного суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У зустрічному позові [PERSON] покликався на те, що хоча рішенням Косівського районного суду від 02.06.2023 року трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання з позивачем [PERSON] , однак син [PERSON] , [INFO] фактично проживає з ним, [PERSON] . Також зазначає, що син навчається у Коломийському індустріально-педагогічному коледжі, проживає з ним у с. Лючки Косівського району Івано-Франківської області та перебуває на повному його утриманні, оскільки мати [PERSON] не проживає у його сім`ї, а натомість, хоча і зареєстрована у цьому ж населеному пункті, з 2021 року з двома неповнолітніми дітьми дочками [PERSON] та [PERSON] перебуває за межами України. Відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] позивачу не надає. У зв`язку з цим, [PERSON] у зустрічному позові просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~Окрім того, 19.12.2023 року від [PERSON] до Косівського районного суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому він позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] визнав частково, та зазначив, що має фінансову можливість сплачувати щомісячно аліменти у сумі по 2000 гривень на кожну дитину, так як на його утриманні ще перебуває син [PERSON] . \~ \~ \~ \~Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , заперечив повністю та зазначив, що син проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні, а тому вимоги колишньої дружини щодо стягнення аліментів ще й на сина є повністю безпідставними. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача адвокат Боднарук В.В. подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримують в повному обсязі та просять задоволити, щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечують повністю і в їх задоволенні просять відмовити. Проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.121). Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, представник адвокат Павлюк А.А. надіслала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без їх участі (а.с.118). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.11.2023 року суддею Гордієм В.І. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 11.12.2023 року. Ухвалою від 22.12.2023 року суддею Гордієм В.І. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та об`єднано в одне провадження із справою за позовом [PERSON] до [PERSON] та ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.01.2024 року. Розпорядженням Косівського районного суду від 26.02.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого головуючим суддею визначено суддю Кіцулу Ю.С. Ухвалою від 28.02.2024 року цивільну справу за об?єднаними позовами Юрчук Н,П. До [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] прийнято до розгляду суддею Кіцулою Ю.С. та призначено підготовче судове засідання на 17.04.2024 року. Ухвалою суду від 31.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Враховуючи, що позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов та зустрічна позовна заява, взявши до уваги відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії рішення Косівського районного суду від 02.06.2023 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.09.2014 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.11.2023 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно з копією довідки, виданої виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрований у с. Лючки Косівського району (а.с.30). Як вбачається з копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.12.2024 року, [PERSON] та його син [PERSON] , студент 1 курсу ПІПК проживають разом в с. Лючки. [PERSON] ніде не працює. Колишня дружина зареєстрована до цього ж господарства, проте вона та двоє інших неповнолітніх дітей з 2021 року перебувають за межами України. [PERSON] виховує та проживає разом із своїм сином на одній житловій площі (а.с.33). Згідно копії відповіді з Коломийського індустріально-педагогічного фахового коледжу, [PERSON] навчається у Коломийському індустріально-педагогічному фаховому коледжі з 01.09.2024 року, проживає з батьком, який цікавить його успішністю та відвідує батьківські збори. Мати жодного разу не була у навчальному закладі і навчанням сина не цікавиться, а також не приймає участі у його вихованні (а.с.34). Відповідно до копії довідки КНП «Яблунівська районна лікарня» від 11.12.2023 року, № 2/139, пацієнт [PERSON] , [INFO] , обслуговується в КНП «Яблунівська районна лікарня». На візити до лікаря його супроводжує батько [PERSON] , [INFO] . За останні два роки мати [PERSON] на візит до лікаря сина не супроводжувала (а.с.35). Згідно з копією характеристики [PERSON] , наданою Яблунівською селищною радою, [PERSON] , [INFO] проживає в с. Лючки Косівського району Івано-Франківської області. Зарекомендував себе з дуже хорошої сторони. Його поведінка на засіданнях сесії та виконкому не розглядалася, скарг на нього від жителів села не поступало. Громадського порядку в селі не порушував. (а.с.36). Відповідно до копії довідки, виданої Лючківською гімназією, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає зі своїм батьком та навчався в Лючківській гімназії Яблунівської селищної ради, в якій навчання завершив у червні 2023 року (а.с.37). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та неналежним виконанням відповідачем (матір`ю) обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітейвікомвід 6 до 18 років становить 3196гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] народждення та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-8, 11). Рішенням Косівського районного суду 02.06.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживання з матір`ю (а.с.3). Однак, старший син [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з батьком, [PERSON] в с. Люча Косівського району та навчається у Коломийського індустріально-педагогічного фаховому коледжі, що підтверджується довідкою з виконкому Яблунівської селищної ради, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, довідкою виданою Коломийським індустріально-педагогічним фаховим коледжем (а.с.15,30,33-34). Позивач за первісним позовом [PERSON] , зареєстрована на одній житловій площі з відповідачем [PERSON] за адресою: с. Лючки Косівського району, проте разом з двома неповнолітніми дочками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 2021 року проживають за кордоном, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.33). Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що на утриманні [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей, а не троє, як вона зазначила у тексті позовної заяви, а старший син - [PERSON] , [INFO] проживає разом та знаходиться на утриманні батька [PERSON] , суд дійшов до переконання про задоволення первісного позову [PERSON] частково. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі матері в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів за первісним позовом слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 08листопада 2023 року. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що зустрічний позов слід задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів за зустрічним позовом слід розпочати з дня коли позивач звернувся із позовом до суду з 19 грудня 2023 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з вище наведеним, судовий збір підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 80 коп), а також судовий збір підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073 грн. 80 коп), На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial