Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Звернувшись до суду з цим позовом, позивач зазначила, що 20\~січня 1973\~року між\~нею та\~ [PERSON] був\~укладений шлюб,\~зареєстрований у\~Жовтневому відділі\~реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис №139. Під час перебування у шлюбі, у 1977році, їх родина отримала квартиру в [ADDRESS] . Впродовж 1977-1990 років їх сім?я виплачувала пайовий внесок за квартиру, що підтверджується довідками №55 від 26.10.2014 року та №40 від 20.05.2010 року з ОК ЖБК-221. [INFO] [PERSON] помер. Після його\~смерті відкрилася\~спадщина,\~що складалася\~з зазначеної\~вище квартири\~в ОК\~ЖБК-221,\~титульним власником\~якої був\~ [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~видане 24.11.2014\~року Реєстраційною службою\~Дніпропетровського міського\~управління юстиції Дніпропетровської області за індексним №29892736 від 24.11.2014 року, реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 508710912101. У липні\~2019\~року вона,\~позивач,\~звернулася до\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Батової Т.\~С.\~із завою\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] ,\~де дізналася,\~що з\~заявами про\~прийняття спадщини\~після його\~смерті звернулися\~їх діти\~-\~ [PERSON] та\~ [PERSON] і була заведена спадкова справа №39/2019. Також нею,\~позивачем,\~було зазначено,\~що квартира придбана у шлюбі і є спільним сумісним майном подружжя, тому вона має право на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а інша 1/2 частка квартири є спадковою масою. При цьому нотаріус повідомила про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний згідно заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.11.2010 року. Отримавши 28.08.2019\~року копію\~заочного рішення\~про розірвання\~шлюбу та ознайомившись\~з його\~текстом,\~вона звернулася\~до суду\~з заявою\~про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2010 року по цивільній справі №2-3697/2010. Ухвалою Індустріального\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~07.10.2019\~року заочне\~рішення Індустріального районного суду\~м. Дніпропетровська від\~17.11.2010\~року по\~цивільній справі\~№2-3697/2010\~за позовом\~ [PERSON] \~до неї\~про розірвання\~шлюбу скасовано.\~Ухвалою Індустріального\~районного суду\~м. Дніпропетровська від 22.10.2019 року закрито провадження по цій цивільній справі. Постановою приватного нотаріуса\~Дніпровського міського нотаріального округу\~Батової Т.С.\~від 17.12.2019\~року відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії;\~зазначено,\~що квартира\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~не є\~спадковим майном,\~оскільки дана\~квартира належить\~іншій особі\~на підставі\~договору дарування,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Верховецькою\~В.Е.\~19.10.2015\~року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна за №178916597 їй стало відомо, що власником зазначеної вище квартири є дочка [PERSON] . У зв?язку\~з даними\~обставинами вона,\~позивач,\~звернулася з\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання договору дарування недійсним. Рішенням Індустріального\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~12.09.2022\~року її\~позов до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Верховецька В.\~Е.,\~про визнання\~недійсним договору\~дарування,\~визнано недійсним\~договір дарування\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Постановою Дніпровського\~апеляційного суду\~від 13.12.2022\~року апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] , [PERSON] задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2022 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 року її касаційна скарга задоволена. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року скасована, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року залишено в силі. Після отримання Постанови Верховного Суду вона, позивач, звернулася до Реєстраційної служби, де були відновлені відомості про реєстрацію об?єкта нерухомості, а саме, квартири за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Отримавши даний витяг,\~вона в\~черговий раз\~звернулася до\~приватного нотаріуса ДМНО Батової Т.С. щодо видачі свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 13.09.2023 року приватним нотаріусом ДМНО Батовою Т.С. їй надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа - свідоцтва про право право власності на нерухоме майно від 24.11.214 року, на підставі якого спадкова квартира за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована за [PERSON] . Позивач вважає, що вона, як дружина спадкодавця, має право на 1/2 частину квартири, що є спільною сумісною власністю, оскільки її придбано в період шлюбу, а також на 1/6 частину в порядку спадкування за законом. Тому просила суд визнати за нею право власності в спільній сумісній власності подружжя на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину цієї квартири після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Під час розгляду справи представник позивача, адвокат Сорока Т.В., позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзив на направила. Про розгляд справи повідомлялася. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Звернувшись до\~суду із\~зустрічним позовом,\~ [PERSON] \~зазначив,\~що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складється з квартири [ADDRESS] , титульним власником\~якої був\~ [PERSON] \~на підставі свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно,\~видане 24.11.2014\~року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського\~управління Дніпропетровської області\~за індексним юстиції №29892736\~від 24.11.2014року, реєстраційний номер\~об?єкту нерухомого\~майна 508710912101. У встановлений\~законом строк\~він звернувся\~до приватного нотаріуса Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Батової Т.\~С.\~з заявою про прийняття\~спадщини за законом після смерті батька. Проте після\~спливу шестимісячного\~строку після\~смерті батька,\~звернувшись до\~нотаріуса з\~проханням про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом, нотаріус зазначила,\~що вказане\~нерухоме майно не\~є спадковим\~майном,\~оскільки дана\~квартира належить\~іншій особі\~-\~його сестрі\~ [PERSON] \~на підставі\~договору дарування,\~посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Верховецькою В.Е. від 19.10.2015 року. Зазначає, що постановою Верховного Суду від 22.03.2023 року касаційна скарга [PERSON] задоволена. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року скасована, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року про визнання недійсним договору дарування спірної квартири залишено в силі. Проте,\~оскільки відсутній\~оригінал правовстановлюючого\~документу,\~а саме, Свідоцтва про\~право право\~власності на\~нерухоме майно\~від 24.11.2014\~року,\~на підставі\~якого спірна\~квартира за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~була зареєстрована\~за [PERSON] ,\~видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має законних підстав. Тому для отримання права\~власності на частку\~квартири в\~порядку спадкування за\~законом він\~змушений звертатися\~до суду. Просив визнати\~за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому у\~Жовтневому відділі\~реєстрації актів цивільного стану м.Дніпропетровська, актовий запис №139. [INFO] [PERSON] помер. Встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. була заведена спадкова справа №39/2019 після смерті [PERSON] . З заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого, [PERSON] , його діти, [PERSON] , [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Т.С. від 13.09.2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на цю квартиру. Судом також встановлено, що рішенням Індустріального\~районного суду\~м.Дніпропетровська\~від 12.09.2022\~року задоволено\~позов [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Верховецька В.\~Е.,\~про визнання\~недійсним договору\~дарування,\~визнано недійсним\~договір дарування\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 року касаційна скарга [PERSON] задоволена. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2022 року про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року скасована, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року залишено в силі. Встановлено, що відповідно до довідок ЖБК 221 від 20.05.2010 року і від 22.10.2014 року [PERSON] проживала в спірній квартирі з 18.04.1977 року по 20.04.2004 рік. Повна вартість квартири була виплачена у 1990 році. З відповіді\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Батової Т.С.\~від 26.07.2023\~року №343/02-14\~Державному нотаріальному\~архіву в\~Дніпропетровській області\~вбачається,\~що квартира\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~була зареєстрована\~за [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності,\~виданого 24.11.2014\~року Реєстраційною службою\~Дніпропетровського міського\~управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до\~статтей 15,\~17\~Закону України\~«Про власність\~член житлового,\~житлово-будівельного,\~дачного,\~гаражного чи\~іншого кооперативу\~або товариства,\~який повністю\~вніс свій\~пайовий внесок\~за квартиру,\~дачу,\~гараж,\~іншу будівлю\~або приміщення,\~надані йому\~в користування,\~набуває права\~власності на\~це майно. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім?ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до статті 16 Закону України «Про власність» та частини першої статті 22 КпШС України, які були чинними на час виникнення правовідносин між подружжям Кузнецових, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до\~статті 28\~КпІС України\~у разі\~поділу майна,\~яке є\~спільною сумісною\~власністю подружжя,\~іх частки визнаються рівними. Аналогічні положення закріплені\~у статтях\~60,\~70\~СК України\~та статті\~368\~ЦК України. У статті\~60\~СК України\~закріплено,\~що майно,\~набуте подружжям за час шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~із них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку (доходу). Вважається,\~що кожна\~річ,\~набута за\~час шлюбу,\~крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70\~СК України\~встановлено,\~що в\~разі поділу\~майна,\~що є\~об?єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або шлюбним договором. Зазначені норми\~закону свідчать\~про презумпцію\~спільності права\~власності подружжя\~на майно,\~яке набуте\~ними в\~період шлюбу.\~Ця презумпція\~може бути\~спростована й\~один із\~подружжя може\~оспорювати поширення\~правового режиму\~спільного сумісного\~майна на\~певний об?єкт,\~в тому\~числі в\~судовому порядку. Тягар доказування обставин,\~необхідних для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує. З огляду\~на те,\~що пайовий\~внесок за\~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] був сплачений в період шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , дана квартира є об`єктом їх спільної сумісної власності. Тому на підставі вищенаведених норм законодавства за позивачем [PERSON] слід визнати право власності в спільній сумісній власності подружжя на 1/2 частину вказаної квартири. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України,\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за законом. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом мають\~діти спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті за життя\~спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки судом\~встановлено,\~що [PERSON] \~і [PERSON] ,\~які є\~відповідно дружиною\~і сином\~померлого,\~протягом строку,\~встановленого статтею 1270 цього Кодексу, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, суд вважає наявними правові підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS] за кожним із них, задовольнивши позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] .

Outcome: approved