Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2011 року відповідач [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] народила сина [PERSON] про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20 січня 2016 року, який на даний час зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] записано у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Також, у відповідача народилась дочка, а саме [INFO] народилась [PERSON] , про що 20 травня 2016 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , картка платника податків [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] записано у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. 29 березня 2016 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області, справа № 299/478/16-ц, відповідачку [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьків прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації за №112 від 19.04.2016, [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. 28 квітня 2017 року розпорядженням №131 голови Виноградівської РДА, створено дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] та переведено [PERSON] та [PERSON] з прийомної сім`ї у дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] , матір виховательку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON] . Копія розпорядження та договір про організацію дитячого будинку сімейного типу за №45 від 03 травня 2017 року. Після 28 квітня 2027 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати у дитячому будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Із 28 квітня 2017 року по теперішній час відповідач [PERSON] , [INFO] , не забезпечувала матеріально своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , хоча зобов`язана утримувати дітей не зважаючи на те, що вона позбавлена батьківських прав. Позивач належним чином забезпечує малолітніх дітей всім необхідним, а відповідач [PERSON] є молодою працездатною, фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців немає, батьківські обов`язки не виконує. А тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання дітей\~ аліменти у розмірі по 3500 гривень на кожну дитину щомісячно. Між сторонами на момент пред`явлення цієї заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися,\~ представник подав заяву про розгляд справи у їх\~ відсутності, позовні вимоги просить (а.с.27). Відповідач\~ в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34, 36). Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що\~ 26 вересня 2011 року відповідач [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] народила сина [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20 січня 2016 року, який на даний час зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.5,7). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] записано у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України(а.с.10-11). [INFO] у відповідача народилась дочка [PERSON] , про що 20 травня 2016 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5,8) Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запцсу про народження встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] записано у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.12-13). 29 березня 2016 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області, справа № 299/478/16-ц, відповідачку [PERSON] , [INFO] позбавлена батьків прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації за №112 від 19.04.2016, [PERSON] та [PERSON] надано статус дитині позбавленої батьківського піклування(а.с.16). 28 квітня 2017 року розпорядженням №131 голови Виноградівської РДА створено дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] та переведено [PERSON] та [PERSON] з прийомної сім`ї у дитячий будинок сімейного типу сім`ї [PERSON] , матір виховательку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.16-18). Після 28 квітня 2027 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати у дитячому будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Із 28 квітня 2017 року по теперішній час (відповідач) [PERSON] , [INFO] не забезпечує матеріально своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , однак така має зобов`язання утримувати дітей не зважаючи на те, що вона позбавлена батьківських прав. Позивач належним чином забезпечує малолітніх дітей всім необхідним, а відповідач [PERSON] є молодою працездатною, фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців немає, батьківські обов`язки не виконує. Відповідач участі в належному утриманні дітей не приймає. Дані, які б свідчили про\~ офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Суд враховує ті обставини, що відповідач ніде офіційно не працює. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатною людиною, у зв`язку з чим з неї слід стягувати аліменти у розмірі заявленому позивачем (3500 грн.). Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Судові витрат від оплати яких позивач звільнена, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141\~ ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved