Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором у розмірі 116\~696,32 грн., з яких: 29\~755,48 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 82\~494,94 грн. сума прострочених платежів по процентах; 4\~445,90 грн. суми прострочених платежів за комісією, та судових витрат у розмірі 2\~422,40 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.08.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №473275-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав кредит відповідачу в розмірі 42\~000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку [NUMBER] . Відповідач у свою чергу не виконав свої зобов`язання за договором кредиту та не повернув суму кредиту в строк обумовлений договором. Відповідач здійснив лише часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 20\~363,92 грн.. Таким чином у відповідача станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість за договором №473275-КС-001 в розмірі 116\~696,32 грн.. На підставі зазначеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.04.2024 відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] відповідно до ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судові засідання не з`являлась, про наявність поважних причин своєї неявки відповідно до вимог ч.3 ст.131 ЦПК України суд не повідомила, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направила. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причини, не направив до суду відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі ст. 281 ЦПК України. З урахуванням наведеного, а також відповідно до положень частини 1 статі 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що 25.08.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту №473275-КС-001, шляхом обміну електронними повідомлення, підписані у порядку, визначеному\~ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позивач» 25.08.2023 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №473275-КС-001 про надання кредиту. 25.08.2023 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладання договору про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] одноразовий ідентифікатор G-1605, на номер телефону , що зазначений відповідачем у анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 25.08.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір №473275-КС-001 про надання кредиту, у порядку визначеному\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» (надалі договір). Відповідно до п.2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 42\~000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Також, умовами договору передбачено, що тип кредиту кредит, строк кредиту 24 тижні, термін дії договору до 09.02.2024 та комісія за надання кредиту становить 6\~300,00 грн.. Пунктом 2.4 договору встановлено, що стандартна ставка за кредитом становить 2,00000000 % в день (фіксована). Пунктом 2.9 договору встановлено, що орієнтована реальна річна процентна ставка 9168,16 %. Відповідно до довідок наданих ТОВ ФК «Елаєнс» ТОВ «Бізнес позика» 25.08.2023 на виконання умов договору №473275-КС-001 перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 25 000,00 грн. та 17\~000,00 грн.. Доказів на спростування того, що [PERSON] не отримувала зазначені кошти відповідачем не надано. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №473275-КС-001 відповідач , на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 20\~363,92 грн, а саме 29.08.2023 -\~15\~513,92 грн, 09.09.2023 1000,00 грн, 25.10.2023 500,00 грн., 26.10.2023 500,00 грн., 28.10.2023 650,00 грн., 30.10.2023 1500,00 грн., 01.11.2023 400,00 грн., 03.11.2023 300,00 грн.. Отже, здійснивши платіж по погашенню боргу на виконання умов кредитного договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання умов договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту № 473275-КС-001 від 25.08.2023. Станом на день подачі позову до суду відповідачка борг за кредитним договором не повернула в повному обсязі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 10.04.2024 становить 116\~696,32 грн, з яких: 29\~755,48 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 82\~494,94 грн. сума прострочених платежів по процентах; 4\~445,90 грн. суми прострочених платежів за комісією, та судових витрат у розмірі 2\~422,40 грн.. Відповідно до ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 ст.\~1054\~ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст. 525, 526\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Що стосується нарахування комісії. За умовами кредитного договору, а саме п.3 передбачено повернення кредиту згідно графіку платежів в тому числі і сплату комісії в розмірі 6300,00 грн протягом перших трьох місяців, яку позичальник повинен сплатити 08.09.2023 \~1\~854,10 грн, 22.09.2023 2\~337,16 грн, 06.10.2023 2\~108,74 грн. Пунктом 7 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~"Про\~споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування"Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року N\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанова Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» нарахувала комісію відповідно до умов договору про надання кредиту та з дотриманням Правил про споживчий кредит Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

Outcome: approved