Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відомостей про батьківство. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 жовтня 2015 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі відповідачка народила дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично з 2017 року сім`я розпалася. Оскільки позивач мав сумніви про те, що він є біологічним батьком дітей, він звернувся до Шевченківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, відповідно до якої просив вилучити данні про себе, як батька з актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] , однак позивачу було відмовлено, оскільки державна реєстрація народження проведена відповідно до вимог ст. 133 СК України, тобто, якщо дитина народилась у шлюбі, то вона походить від подружжя. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Павленко Н. М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, та зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 17 жовтня 2015 року зареєстрований шлюб, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 39. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 11 березня 2016 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Відповідно до указаного свідоцтва про народження, батьком [PERSON] у відповідній графі свідоцтва про народження зазначено позивача [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 2018 року виконкомом Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. Відповідно до указаного свідоцтва про народження, батьком [PERSON] у відповідній графі свідоцтва про народження зазначено позивача [PERSON] . [PERSON] , звертався до Шевченківського відділу реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, відповідно до якої просив вилучити данні про себе, як батька з актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] , однак позивачу було відмовлено, оскільки державна реєстрація народження проведена відповідно до вимог ст. 133 СК України Відповідно до Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року, справа № 477/230/23, шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі\~статтею 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої\~статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України\~передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний суд у справі № 310/3095/17, провадження № 61-7887св19 (ЄДРСРУ № 87950883) констатує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем надано звіти про встановлення батьківства ДНК відповідно до яких ймовірність батьківства [PERSON] , відносно [PERSON] та [PERSON] становить 0%. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, підтверджені належними та допустимими доказами, а також позицію відповідачки щодо визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved