Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , в особі представника - адвоката Мосіна О.В., звернулася до суду з вищезгаданимпозовом, в якому просиласуд визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] у м.Запоріжжі, внести зміни до актового запису про народження № 717 від 01.09.2020 року, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), записавши: батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] [NUMBER] , виданий 01.02.2000 року Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, щоз 2006 року по березень 2022 року проживала єдиною сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] , вони мали спільний бюджет, разом харчувалися, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки. З 2006 року по 2014 рік, час продажу квартири, [PERSON] та відповідач, [PERSON] , проживали єдиною сім`єю у квартирі де співвласниками були сам Відповідач та його брат [PERSON] , його матер, яка є третьою особою по справі - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . А з вересня 2014 року по березень 2022 року вони проживали у квартирі батька позивача, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У період проживання єдиною родиною позивач разом з відповідачем за спільні сумісні кошти придбали у 2010 році телевізор «Philips», а у 2018 році пральну машину «Westfrost». Незважаючи на те, що сторони спільно проживали однією сім`єю понад 16-ть років, увесь цей час між позивачем та матір`ю відповідача були неприязні відносини, через що позивачка відмовилася укладати шлюб з відповідачем до налагодження стосунків з його матір`ю. 30.08.2020 року від сумісного життя позивачки та відповідача народився син, [PERSON] . У зв`язку із тим, що у Позивачки з матір`ю відповідача були дуже погані стосунки, позивачка вирішила, що у їх сина буде прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із вищевикладеним, а також через те, що батьки дитини не були у шлюбі, у свідоцтві про народження сина, яке видане 01.09.2020 року, у графі «відомості про батька» зроблено запис, у відповідності до частини першої статті 135 СК України, прізвище батька зазначено - « [PERSON] », по - батькові - « [PERSON] » Відповідач не заперечував проти того, щоб їх дитина мала прізвище « [PERSON] ». Відповідач визнавав себе батьком дитини [PERSON] з часу, коли позивач дізналася про вагітність і після його народження. Ще до народження відповідач знав та визнавав, що він є батьком дитини, якою позивач була вагітна. Після народження дитини саме відповідач вибрав йому ім`я « [PERSON] » та називав його своїм синочком. Після народження дитини відповідач утримував позивача та їх сина [PERSON] . Відповідач купив для дитини дитячий візок, постійно купупав одяг, памперси, продукти дитячого харчування. 16.11.2020 року батьки похрестили сина [PERSON] у церкві. Відповідач працював у таксі, у зв`язку із чим, 05.02.2020 сторони взяли в оренду під викуп (лізінг) автомобіль «Dacia logan», державний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , за який відповідач щомісяця сплачував по 9000 гривень. У вересні 2022 року родина мала сплатити у повному обсязі грошові кошти за вказане авто та автомобіль повинен був бути переоформлений на праві власності на відповідача. Через воєнну агресію росії в Україні відповідач категорично наполіг на тому, щоб позивачка разом із їх сином [PERSON] негайно поїхали за кордон з метою забезпечення захисту та безпеки дитини. 05.03.2022 позивачка з сином покинули Україну, а відповідач добровільно пішов до лав ЗСУ захищати державу. Позивач та відповідач постійно спілкувалися як подружжя у мессенджерах Viber, WhatsApp, Telegram. 14.05.2022 року відповідач перестав виходити на зв`язок. З листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу цивільно-військового співробітництва штабу Командування Сухопутних віськ ЗСУ №116/3 13223 від 24.06.2022 відомо, що відповідно до інформації наданої командуванням військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] 1983 р.н., 17.05.2022 зник безвевісти під час артилерійського обстрілу позіції Збройних Сил України в районі с. Пилипчате Бахмутського району Донецької області. По даному факту проведено службове розслідування, за результатами якого (наказ командира військової частини [NUMBER] від 13.06.2022 №471) [PERSON] визнано зниклим безвісти і зараховано в розпорядження командира військової частини [NUMBER] . 19.06.2022 військовою частиною [NUMBER] було направлено сповіщення про зникнення безвісти [PERSON] . Визнання відповідача [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] позивачці необхідно для отримання грошової допомоги від держави, яку раніше добровільно надавав відповідач дитині та позивачу. 01.06.2023 позивач подала заяву про зміну підстав позову, вказавши, що метою звернення до суду з позовом про визнання батьківства було та є право дитини, [PERSON] , який народився [INFO] , знати своє фактичне та реальне походження, що включає вирішення питання хто є її батьком. 20.04.2023 року третя особа [PERSON] в особі представника - адвоката Стариченко М.П. надала суду письмові пояснення щодо позовної заяви [PERSON] , де зазначено, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду відповідно до вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку має на метрі отримати позивачка у разі встановлення факту батьківства її сина з відповідачем, який зник безвісті. Також вказано, що позивачка була викрита у подружній зраді, відповідач тривалий час не проживав разом з позивачкою. На думку третьої особи відповідач мав сумніви щодо походження сину і він не дав згоди на заначення себе батьком дитини. Вважає, що додані до справи роздруківки скріншотів екрану з перепискою не можуть бути належним доказом по справі, оскільки з них не зрозуміло, з ким відбувалося спілкування, а фотографії не можуть бути доказом того, що відповідач є батьком дитини. Не заслуговують на увагу й доводи позивачки про наявність договору лізінгу, оскільки це не стосується предмету позову, заперечувала проти призначення експертизи ДНК, оскільки для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. 02.05.2023 представник третьої особи [PERSON] адвокат Стариченко М.П. надав суду письмові пояснення щодо позову про збільшення позовних вимог аналогічні наданим раніше. 20.06.2023 року представник третьої особи [PERSON] адвокат Стариченко М.П. надав суду письмові пояснення щодо наданого суду позивачкою акту про виїмку особистих речей для проведення молекулярно-генетичної експертизи, вважає, що проведення виїмки у такий спосіб не передбачена законодавством, походження таких речей викликають великі сумніви в результатах проведенної експертизи. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року відкрито провадження по справі та визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження». 21.04.2023 року представником позивача [PERSON] адвокатом Мосіним О.В. подано позовну заяву про збільшення позовних вимог, а саме, позов [PERSON] представник [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , третя особа - Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів. 30 червня 2023 року представником позивача [PERSON] , адвокатом Мосіною О.В. подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення аліментів, на інших вимогах позовних вимогах позову наполягали. Ухвалою суду від 30 червня 2023 року вирішено: позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Мосіна О.В. до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Стариченко М.П., третя особа - Вознесенівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення аліментів. 30.06.2023 р. представник позивачки адвокат Мосіна О.В. просила суд позовну заяву задовольнити з підстав, викладених у заяві про зміну підстав позову від 01.06.2023р. Ухвалою сулу від 14 вересня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. В призначені судові засідання відповідач [PERSON] та третя особа Вознесенівський районний у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`являлися, пояснень чи заяв по суті справи не надано. Зокрема, відповідач [PERSON] повідомлявся шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. На підставі ч.3 ст.223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухваши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Мосіної О.В., представника трьої особи [PERSON] - адвоката Стариченко М.П., вислухавши пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснення експерта [PERSON] , з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. У вступному слові представник позивачки [PERSON] - адвокат Мосіна О.В., позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволені позову. У вступному слові представник третьої особи [PERSON] - адвокат Стариченко М.П. підтримав письмові пояснення щодо позовної заяви, просив у задоволенні позову відмовити. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис № 717. Згідно з копії свідоцтва про народження вбачається, що матір`ю дитини є [PERSON] , батьком дитини записаний [PERSON] . Відповідю Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.02.2023 року № 168/32.19-107 вкаано, що в актовому записі про народження № 717 від 01.09.2020 року відомості про батька зазначені зі слів матері - [PERSON] . Будь-які інші дані щодо батька (дата народження, адреса проживання тощо) відсутні, оскільки реєстрація народження проводилася відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно відповіді від 17.02.2023 року за № 264/01-08 КНП «Пологовий будинок № 3» ЗМР вбачається, що в індивідуальній карті вагітної і породіллі (медична документація - форма 111/0) [PERSON] , в графі «Прізвище батька дитини», зазначений [PERSON] , 1983 року народження який проживає за адресою: [ADDRESS] ; в медичній документації форма № 503 - 1/0 «Інформована згода на проходження тесту на ВІЛ» є згода [PERSON] , якому 37 років (дата згоди - 27.01.2020 року); направлення на дослідження на наявність антитіл до ВІЛ (медична документація - форма № 249 -7/о) від 27.01.2020 року виписано на ім`я [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; заключення рентгенографії ЗОЗ «Пологовий будинок № 3» від 02.09.2020 року. В матеріалах справи міститься відповідь ОСББ «Чарівний світанок» від 16.02.2023 за № 6, у якій зазначено, що відповідно до «Акту про фактичне проживання від 13.02.2023», складеного комісією з числа співвласників багатоквартирного будинку, засвідчено фактичне проживання однією родиною з серпня 2014 року по березень 2022 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] наступних осіб: [PERSON] , 1987 року народження; [PERSON] , 2020 року народження; [PERSON] , 1983 року народження; [PERSON] , 1961 року народження. У матеріалах справи наявна відповідь ТОВ «НЕНА КЛУБ» від 23.02.2023 року, в якій вказано, що мати, [PERSON] , та батько, [PERSON] , приходили з сином [PERSON] , [INFO] , з 05.09.2020 до лікаря [PERSON] , останній візит був 21.12.2021р. Обидва батьки піклувалися здоров`ям дитини. Суду наданий висновок експерта № СЕ-19/108-23/8234-БД від 04.08.2023 року судово-біологічної експертизи методом ДНК аналізу, яка була проведена за заявою позивача [PERSON] , Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої: 1.Встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію [PERSON] [INFO] (об`єкт № 1). 2.Встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію [PERSON] (об`єкт № 2). 3.Встановлено наявність клітин з ядрами на трусах (об`єкти №№3.1, 3.2), генетичні ознаки яких належать особі чоловічої генетичної статі та співпадають між собою. Встановлено наявність клітин з ядрами на шортах (об`єкт № 4.1, 4.2). Генетичні ознаки клітин з ядрами на шортах (об`єкт № 4.1) належить особі чоловічої статі та співпадають з генетичними ознаками клітин з ядрами на шортах (об`єкт № 4.2) є змішаними, походять більш ніж від однієї особи, не містять домінуючі генетичні ознаки та не підпадають ідентифікації. 4.Особа, клітини з ядрами якої встановлено на трусах (об`єкти №№ 3.1, 3.2), та на шортах (об`єкт № 4.1) може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] . Досліджено судом лист, виданийтимчасово виконуючим обов`язки начальника відділу цивільно-військового співробітництва штабу Командування Сухопутних віськ ЗСУ №116/3 13223 від 24.06.2022, за яким відомо, що відповідно до інформації наданої командуванням військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] 1983 р.н., 17.05.2022 зник безвевісти під час артилерійського обстрілу позіції Збройних Сил України в районі с. Пилипчате Бахмутського району Донецької області. По даному факту проведено службове розслідування, за результатами якого (наказ командира військової частини [NUMBER] від 13.06.2022 №471) [PERSON] визнано зниклим безвісти і зараховано в розпорядження командира військової частини [NUMBER] . 19.06.2022 військовою частиною [NUMBER] було направлено сповіщення про зникнення безвісти [PERSON] . Вказані документи у копіях приєднані до позову про визнання батьківства,таким чином, суд вважає їх належними та допустимими доказами по справі. У судовому засіданні, яке відбулося 28.03.2024 р., судом допитані свідки. Так, свідок, [PERSON] суду пояснив, що його сина хрестив [PERSON] , з яким він товаришує з дитинства. Знає, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом родиною приблизно з 2004р. з початку на [ADDRESS], а потім по [ADDRESS]в квартирі, яка належить [PERSON] . Йому відомо, що стосунки між [PERSON] та матір`ю [PERSON] не склалися. Коли [PERSON] завагітніла то [PERSON] приїхав до нього і розповів, що у них буде дитина, він буде батьком. Знає зі слів [PERSON] , що він забирав [PERSON] з дитиною з пологового будинку. [PERSON] при ньому називав [PERSON] сином. Вони разом з [PERSON] купляли дитячий візок для сина [PERSON] . Знає, що [PERSON] багато працював в СТО, в таксі, в похоронному бюро. Коли почалася війна, [PERSON] відправив [PERSON] разом з сином за кордон, а сам добровільно пішов в лави ЗСУ, причин сварок між [PERSON] з матір`ю [PERSON] йому не відомо, від сина [PERSON] ніколи не відмовлявся. [PERSON] любив носити сині шорти, у нього є світлина, на якій зображені він сам, [PERSON] та [PERSON] , на якому його улюблені сині шорти. Також показання у судовому засіданні надала свідок[PERSON] , яка суду пояснила, що вона - сусідка [PERSON] і член правління ОСББ «Чарівная №153-А». Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] жили разом однією родиною в квартирі [PERSON] десь з кінця 2014 року. В 2020р. у них народився син [PERSON] . Вона особисто бачила, як батьки у серпні 2020 р. привезли дитину з пологового будинку. Цю дитину вони чекали. Знає, що [PERSON] працював на двох роботах і вони з [PERSON] купили машину. Він був хорошим сім`янином. [PERSON] їй повідомив, що після початку війни він відправив [PERSON] з дитиною за кордон, а сам пішов добровольцем в лави ЗСУ. Свідок, як член правління ОСББ, була в квартирі [ADDRESS] , коли вилучали речі [PERSON] із шафи, а саме труси, шорти синього кольору, футболку, на якій зображена кружка пива, шорти та футболку вона раніше бачила на [PERSON] . Вилучала речі [PERSON] . Речі були не випрані. Свідок пояснила, що бачила, як [PERSON] гуляв з [PERSON] , чула як він називав дитину сином, чому [PERSON] не зареєстрував дитину на себе як батько, їй не відомо, не знає яке призвіще у дитини. Також показання у судовому засіданні надала свідок[PERSON] , дружина хрещеного батька [PERSON] , суду пояснила, що її чоловік [PERSON] товаришував з [PERSON] з 2014р., а в 2018 році останній познайомив їх з [PERSON] , яку представив як свою дружину. З цього часу вони часто зустрічалися родинами. Свідок дізналася від свого чоловіка, що [PERSON] вагітна, про це йому розповів сам [PERSON] . Знає, що дитина народилася [INFO] . Після народження Жорика обидві родини часто гуляли з дітьми у парку. [PERSON] називав [PERSON] синочком. Знає, що у [PERSON] та [PERSON] був спільним бюджет, що вони разом купили машину. Їй відомо, що після початку війни [PERSON] відправив [PERSON] з дитиною за кордон, а сам пішов добровольцем в лави ЗСУ. Свідок повідомила, що від її чоловіка їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] ще до народження [PERSON] припиняли на якийсь час спільне життя, так як [PERSON] зустрічався з якимось жінками, тому [PERSON] не захотіла зареєструвати [PERSON] , як батька сина. Також показання у судовому засіданні надав свідок[PERSON] , сусід, член правління ОСББ, суду пояснив, що в кінці 2014 року [PERSON] та [PERSON] вселилися в квартиру [ADDRESS] , як родина. Він бачив, що після народження дитини вони проживали разом, гуляли з дитиною. Йому відомо, що у них була машина, на якій [PERSON] возив [PERSON] з [PERSON] в поліклініку. Свідок пояснив, що [PERSON] носив дитину на руках та називав її синочком. Він спілкувався з [PERSON] та [PERSON] , як з сусідами. Він неодноразово бачив [PERSON] в шортах синього кольору та футболці, які у кінці травня 2023 року [PERSON] виймала з шафи у присутності членів правління ОСББ, упаковували їх, з метою направлення на експертизу ДНК. Свідок пояснив, що він впевнений, що на експертизу були направлені саме особисті речі [PERSON] , які він любив носити, так як неодноразово бачив [PERSON] саме в цих шортах синього кольору та футболці. Також показання у судовому засіданні надала свідок[PERSON] - голова ОСББ «Чарівний світанок» з 2014 року, суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] вселилися як родина в квартиру [ADDRESS] в кінці літа 2014 року. [PERSON] та [PERSON] весь час приймали участь активну участь в благоустрою будинку. Вони жили постійно разом родиною. Свідок пояснила, що вона неодноразово зверталася до [PERSON] , щоб її чоловік [PERSON] надав необхідну допомогу по благоустрою будинку, і яку він на її прохання завжди надавав. Знає, що у них народився син, чому [PERSON] був дуже радий, називав його синочком. Вони разом гуляли з дитиною. Знає, що [PERSON] працював в ритуальному агентстві та таксі. Знає, що вони разом купили машину, яку потім вкрали родичі [PERSON] - так розповідала їй [PERSON] . Особисто від [PERSON] їй відомо, що після початку війни він відправив [PERSON] з дитиною за кордон, а сам пішов добровольцем в лави ЗСУ. Під час проживання [PERSON] сам особисто зі своєї банківської картки сплачував за обслуговування будинку. Вона з членами правління ОСББ зробили виїмку особистих речей [PERSON] для направлення їх на експертизу (про те, як це робити, вона отримала консультацію в відділі поліції), [PERSON] їх достала з шафи, речі були ношені, без прання, і при них їх упакували в пакет на експертизу. Чому вони не зареєстрували шлюб, їй не відомо, [PERSON] завжди [PERSON] називав синочком. Також показання у судовому засіданні надала свідок[PERSON] - подруга позивачки, суду пояснила, що знає [PERSON] з 2012 року, [PERSON] з 2014 року, з часу коли вони почали проживати родиною спочатку на [ADDRESS], а в подальшому в квартирі [PERSON] . Вони дружили родинами, разом їздили на рибалку, ходили друг до друга в гості. [PERSON] був дужа радий, що [PERSON] завагітніла, вони разом ходили здавати аналізи, а після [PERSON] сина, він консультувався з нею при купівлі ліжка, дитячого візочка. [PERSON] називав Жорика сінулькою. [PERSON] має прізвище [PERSON] , [PERSON] оформилася як мати одиначка, щоб додатково отримувати грошові кошти. Шлюб вони не реєстрували, вважали, що зареєструються згодом. У судовому засіданні, яке відбулося 25.04.2024 р., свідок [PERSON] повідомив суду, що він є другом [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом до його від`їзду на війну. [PERSON] його познайомив з [PERSON] десь 2019-2020 р.р., сказав, що вона його дружина. [PERSON] говорив йому, що вони чекають народження дитини, а потім він був дуже радий, що народився син. Йому відомо, що [PERSON] відправив [PERSON] з сином після початку війни за кордон. Він з [PERSON] працювали разом в таксі. У [PERSON] було три брати: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Від [PERSON] йому відомо, що зі страшим братом [PERSON] у нього були не дуже хороші стосунки. Знає, що [PERSON] і [PERSON] придбали для родини автомобіль, так як [PERSON] працював в таксі. Свідку не відомо, щоб [PERSON] відмовлявся від того, що він є батьком дитини- [PERSON] . У судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2024 р., судом допитаний свідок [PERSON] - рідний брат по матері [PERSON] , суду пояснив, що він знає [PERSON] , вона то мешкала, то не мешкала разом з [PERSON] . Вона дівчина, з якою [PERSON] зустрічався. Потім народилась дитина. [PERSON] просила його, щоб він здав тест ДНК на встановлення спорідненості дядьки з [PERSON] . Він займався розшуком свого брата [PERSON] . Відносини з [PERSON] були братерськими. Знає, що [PERSON] та [PERSON] спочатку жили в квартирі на [ADDRESS], а коли квартиру продали, вони переєхали в квартиру її батька. Він питав [PERSON] ,я чому він та [PERSON] не реєструют шлюб, на що [PERSON] йому відповів, що : «йому вимоги виставляють». [PERSON] йому говорив, що в нього хлопчик народився. Він бачив [PERSON] один раз перед вторгненням росії. Зустріч відбулася в центрі м.Запоріжжя, коли він передава гроші [PERSON] на лікування [PERSON] . [PERSON] спілкувався з ним біля машини, у якій знаходилися [PERSON] та дитина. Хто був батьком дитини йому не відомо, [PERSON] уникав питань щодо батьківства. [PERSON] років два тому деякий час жив у матері, до якої приїхав з сумочкою. Це сталося після того, як [PERSON] поїхала відпочивати за кордон одна і привезла хворобу, яку потім [PERSON] і [PERSON] лікували. Із-за цього стався скандал і вона стала невхожою до їх родини. Свідок пояснив, що він два рази направляв по 10 тисяч гривень для дитини на банківську картку [PERSON] , коли вона з дитиною вже були за кордоном. У нього з [PERSON] була переписка в інтернеті, так як вона просила знайти машину, яку спочатку забрав власник, потім матір [PERSON] її продала за 70000 грн. Відносини між матір`ю, 3-ю особою по справі - [PERSON] , та позивачкою рівні. Свідку не відомо, щоб у його брата [PERSON] були інші жінки або діти. Свідок [PERSON] на прохання суду оглянув світлини, на яких зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та підтвердив, що це саме вони. У судовому засіданні, яке відбулося 04.05.2024 р., судом допитаний свідок [PERSON] - рідний брат відповідача, суду пояснив, що він проходив службу в ЗСУ, де був контужений через що у нього часткова втрата пам`яті. Він знає [PERSON] з 2014 року, вона жила разом з братом [PERSON] , хоч часто сварилися. Хто є батьком дитини, йому не відомо, з [PERSON] зустрічалися часто, він завжди був один, без [PERSON] . [PERSON] казав йому, що [PERSON] народила дитину і через 1-2 дні він забере з пологового будинку дитину додому. [PERSON] жив у [PERSON] . Дитину не бачив, так як [PERSON] говорив, що дитина часто хворіє і її лікують у приватних лікарів. Свідок пояснив, що він один раз на прохання старшого рідного брата, [PERSON] , направив 10 тисяч гривень на дитину за кордон [PERSON] . У судовому засіданні, яке відбулося 11.07.2024 р., судом допитана експерт Запорізького НДЕКЦ МВС [PERSON] , підтвердила свої висновки, викладені в судово-біологічній експертизи методом ДНК аналізу № СЕ-19/108-23/8234-БД від 04.08.2023 року, яка була проведена за заявою позивача [PERSON] . Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України Свідок [PERSON] суду пояснив, що він надав [PERSON] приблизно у 2020-2021році у лізінг автомобіль, за який щотижня [PERSON] привозив йому грошові кошти. На час укладання зазначеного договору у [PERSON] родиною ні з ким не проживав. Останній говорив йому, що познайомився з жінкою і вона вже на другому місяці вагітності. Коли залишилось 80 000 грн. боргу за автомобіль, то [PERSON] пропав. Він розшукав автомобіль через поліцію на автостоянці по [ADDRESS] , на той час вартість автомобіля складала десь 3500 доларів США. При цьому, суд зауважує, що показання жодного зі свідків, допитаних за клопотанням третьої сторони [PERSON] , не спростовують того, що відповідач є батьком дитини позивача, а показання свідків, допитаних за клопотання сторони позивача щодо позодження дитини сторін від відповдіача жодними доказами не спростовані , а й більш того - узгоджуються з дослідженими перерахованими вище письмовими доказами, а тому не довіряти їм у суду немає підстав. Суду надані та вивчені у судовому засіданні скрін-шоти переписки сторін у месендрері «Вайбері», а також фотосвітлини. Представником третьої особи [PERSON] - адвокатом Стариченко М.П. заявлено, що такі докази не можу бути прийнятий судом до уваги, оскільки з них не зрозуміло з ким відбувалося спілкування, а фотографії не можуть бути доказом того, що відповідач є батьком дитини. Проте, в Постанові Верховного Суду від 13.07.2020 року справа № 61-22727св19 вказано, що у частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд вважає надані скрін-шоти перписки у «Вайбері» належними та допустимими доказами по справі. Також, суд вважає надані фотографії на, яких зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є належними та допустимими доказами по справі. Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного бальківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. Відповідно до ст.116 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Оцінюючи висновок експерта № СЕ-19/108-23/8234-БД від 04.08.2023 року проведений Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, суд відноситься до нього критично, оскільки достеменно встановити належність речей, наданих для проведення експертизи, відповідачу [PERSON] , не представляється можливим. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved