Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

В провадженні судді Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, третя особа Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 01.08.2024 року, повний текст рішення складений 09.08.2024 року у задоволені позову було відмовлено. 02.08.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник [PERSON] адвокат Мінаєв Д.Д. з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якому просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. У судове засідання відповідач, представник відповідача адвокат Мінаєв Д.Д. не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Адвокат Мінаєв Д.Л. надіслав до суду клопотання, у якому просив суд розгляду справи проводити а його відсутності. Представниця відповідача адвокатка Станкова А.В. у судове засідання не в`явилась, надіслала до суду заперечення на клопотання, у якому просила суд в ухваленні додаткового рішення та розподілі судових витрат відмовити, посилаючись на те, що адвокат не обґрунтував вартість 1 години роботи у розмірі 4000 гривень, а саме: надання консультації протягом 1 години у розмірі 4000 гривень, подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи у розмірі 2000 гривень, клопотання про відеоконференцію у розмірі 2000 гривень, написання і подання відзиву у розмірі 10000 гривень та заперечень у розмірі 4000 гривень, участі в одному судовому засіданні у розмірі 8000 гривень. Вважають вказані суми надмірними, такими, що не відповідають складності справи, критеріям розумності та кількості витраченого часу адвокатом. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, стороно відповіжача до заяви про ухвалення додаткового рішення суду надано (докази наявні в матеріалах електронної справи): -копію договору про надання правової допомоги від 15.02.2023 року, підписаний між [PERSON] та адвокатом Мінаєвим Д.Д.; -копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю; -ордер про надання правничої (правової) допомоги; -копія акту приймання-передачі послуг від 02.08.2024 року до Договору від 15.02.2023 року відповідно до якого виконавець з 15 лютого 2023 року надав Замовнику юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 15.02.2024 року, а Замовник прийняв надані послуги Виконавця, а саме: Консультація клієнта, узгодження правової позиції стосовно стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу 1 година 4000 грн.; Підготовка та направлення клопотання до Малиновського районного суду м. Одеси про ознайомлення з матеріалами справи №947/36884/23 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, через систему «Електронний суд» 0,5 годин 2000 грн.; підготовка та направлення відзиву на позовну заяву у справі №947/36884/23 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу 2,5 години 10000 грн.; підготовка та направлення клопотання про участь в режимі відеоконференції у справі №947/36884/23 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу 0,5 годин 2000 грн.; підготовка та направлення заперечень у справі №947/36884/23 1 година 4000 грн.; участь в судових засіданнях Малиновського районного суду м. Одеси при розгляді справи №947/36884/23 2 години 8000 грн. Вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту, становить 30000 (тридцять тисяч гривень) гривень, з розрахунку 4000 (чотири тисячі) гривень за одну годину роботи адвоката. Всього до сплати - 30000 Тридцять тисяч гривень) гривень; -платіжні доручення: від 06.03.2024 року на суму 10000,00 грн.; від 05.04.2024 року на суму 10000,00 грн.; від 23.05.2024 року на суму 5000,00 грн.; від 01.08.2024 року на суму 5000,00 грн. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 гривень, на переконання суду є неспівмірними із розміром наданих адвокатом адвокатських послуг, суд зазначає, що Враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, складності справи, заперечення сторони позивача щодо розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що завлений до стягнення стороною відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складнісю справи, та не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку із чим підлягає стягненню у меншому розмірі, а саме 10000,00 грн.

Outcome: approved