Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

13.10.2024 року представник позивача - адвокат Гунько О.Ю., який здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії СВ №1066122 від 04.09.2023 (а.с.14) звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №159. Вимоги представник мотивує тим, що між сторонами вже більше двох років припинені фактичні шлюбні відносини, вони проживають окремо. Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя, різні інтереси, протиріччя пов`язаних з веденням господарства, облаштуванням побуту, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, примирення між ними не можливе. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , тому розірвати шлюб у добровільному порядку сторони не можуть, що стало приводом для звернення до суду з даним позовом. 20.10.2023 року ухвалою судді відкрито провадження по справі. 10.04.2024 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено суддю Раца В.А. для розгляду справи та ухвалою судді від 15.04.2024 було прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися. 19.02.2024 року від позивача [PERSON] поштовим зв`язком надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутності (а.с.38), окрім цього 15.07.2024 року від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, шляхом формування документу в системі «Електронний суд», в якій той зазначає про підтримання позовних вимог, справу просить розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем проживання, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №159 (а.с.10). Під час знаходження в шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, яке видане 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №131 (а.с.13). Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, вже два роки сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим.Спору про місце проживання неповнолітньої дочки з тверджень позивача не мають. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся через свого представника до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved