Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

30.11.2022 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва суду із позовною заявою до [PERSON] з позовною вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 93 951,55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.11.2018 р. між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0079/980/0988088/18 (надалі - Заява-Анкета, Кредитний договір), відповідно до якої попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання нижче перелічених банківських послуг, правилами , тарифами, в тому числі із текстами договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною цих є ця Заява-Анкета про надання банківських послуг та які розміщені на офіційній інтернет-сторінці (офіційному сайті) Банку за електронною адресою: https://www.otpbank.com.ua. Відповідач оформив на своє ім`я картковий рахунок. Відповідно до абз. 4 Заяви, встановлено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку, та на дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Договору з Держателем розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Згідно розрахунку заборгованості, у зв`язку із порушенням умов Заяви-Анкети № 0079/980/0988088/18 від 19.11.2018 р. станом на 10.10.2023 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» становить суму 93 951,55 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 17 953,03 грн.; заборгованості за відсотками 2 261,64 грн.; заборгованості за прострочене тіло кредиту 39 046,97грн.; заборгованості за простроченими відсотками 34 689,91 грн. Посилаючись на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, позивач був змушений звернутись в суд з вказаним позовом. Ухвалою суду від 24.01.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 19.11.2018 року між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] була підписана Заява -Анкета про надання банківських послуг АТ ОТП Банк № 0079/980/0988088/18. Відповідно до умов вказаної Заяви-Анкети відповідач виявив бажання відкрити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб із встановленням кредитної лінії, з наданням електронної картки MC Gold, валюта UАН, з відкриттям карткового рахунку № [NUMBER] . За умовами анкети-заяви Банк встановлює до картки кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір процентної ставки становить: 5 % в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01 % річних. Строк дії кредитної лінії 36 календарних місяців з правом продовження. Згідно умов анкети-заяви відповідач ознайомлений з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, кредитними умовами, тарифами Банку. Свої зобов`язання перед відповідачем банк виконав повністю. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 10.10.2023 року виникла заборгованість у загальній сумі 93 951,55 гривень, з яких: заборгованості за тілом кредиту 17 953,03 грн.; заборгованості за відсотками 2 261,64 грн.; заборгованості за прострочене тіло кредиту 39 046,97грн.; заборгованості за простроченими відсотками 34 689,91 грн. При вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За змістом ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду\~на викладене\~суд дійшов\~висновку,\~що між\~АТ "ОТП\~Банк" та відповідачем [PERSON] 19.11.2018 року був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. З матеріалів\~справи вбачається,\~що АТ\~ "ОТП\~Банк" виконав умови цього договору та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримав у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 953,03 грн. Враховуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність стягнення\~з відповідача\~на користь\~АТ "ОТП\~Банк" заборгованості за тілом кредиту в сумі 17 953,03 грн. Оскільки при підписанні Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ ОТП Банк сторони визначили розмір розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01% річних при дії пільгового періоду та 5%, що діє після закінчення пільгового періоду, суд вважає за належне задовольнити вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 2 261,64 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, до Заяви-Анкети про надання банківських послуг від 19.11.2018 року позивачем долучено роздруківку Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) (Публічний) (редакція з 04.06.2018 р.) та Правила користування карткою, що є Додатком № 2 до Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), в яких зокрема міститься визначення що є простроченим борговим зобов`язанням, відповідальність сторін, умови повернення за кредитною лінією тощо. Проте, вказані документи не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними. Тіло кредиту це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник повернув. У заяві-анкеті відповідача плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. У наданій суду Заяві-анкеті про надання банківських послуг № 0079/980/0988088, Паспорті споживчого кредиту (інформації, яка надавалася відповідачу до укладання договору про споживчий кредит), а також заяві фізичної особи на встановлення кредитної лінії від 19.11.2018 р., відсутні умови щодо порядку нарахування простроченої заборгованості та встановлення плати як за прострочення сплати тіла кредиту, так і за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами. За такого, суд доходить висновку, що у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила користування кредитними картками АТ ОТП Банк, які розміщені на офіційному сайті Банку, змінювалися з часу підписання Заяви-Анкети відповідачем. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про порядок нарахування та встановлення плати за прострочення виконання зобов`язання, надані банком правила користування карткою та договір про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача заборгованості за прострочене тіло кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 39 046,97 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 34 689,91 грн. як такими, що не передбачені умовами договору. Відповідно до положень статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України та у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: partial