Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, на підставі судового наказу Володимирецького районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року у справі №556/1822/24 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, з 01 лютого 2013 року по 18 грудня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року розірвано. Після розлучення неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Судовим наказом Володимирецького районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року у справі №556/1822/24, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що при визначенні розміру аліментів судом не було враховано те, що він вдруге одружився та на утриманні має є двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] народженя та дочку [PERSON] , [INFO] . Тому, стягнутий розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому на його думку, фактично на нього як на батька покладене повне утримання дитини, визначений розмір аліментів не співмірний із прожитковим мінімумом, встановленим державою для дитини відповідного віку. При цьому зауважує, що розмір фактично отримуваних відповідачем аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання обох батьків дитини щодо її утримання. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 31 липня 2024 року подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 26 липня 2024 року суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що з 01 лютого 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2014 року розірваний. 19 червня 2013 року у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19 вересня 2023 року Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На підставі судового наказу Володимирецького районного суду Волинської області від 21 червня 2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] одружився вдруге. В шлюбі у [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] народженя та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Наведені обставини не були враховані при винесенні рішення про стягнення аліментів і дані обставини загалом впливають на матеріальне становище позивача й, на думку суду, дає підстави для зменшення розміру аліментів, присуджених йому рішенням суду. Виходячи з наведених позивача доводів, що підтверджені наданими доказами, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, і беручи до уваги матеріальний стан сторін, те що у [PERSON] на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, доходить до переконання, що розмір аліментів, які стягується з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина необхідно змінити і стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved