Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

30 квітня 2024 року позивач, в особі директора [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2109142679151 від 01 квітня 2021 року у розмірі 49 166 грн. 00 коп., судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп.\~ \~ \~ \~ В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 01 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2109142679151. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 1-12 у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Служба миттєвого кредитування» права вимоги до боржників. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2109142679151 від 01 квітня 2021 року за яким боржником є [PERSON] . Позивач вказує, що станом на 30 листопада 2021 року (дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість відповідача складала 87\~444 грн. 91 коп. (4900 заборгованість за кредитом, 82\~544 грн. 91 коп. - заборгованість за процентами), проте ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39\~984 грн.( 4900 грн. - тіло кредиту, 35\~084 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом). В подальшому ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 85\~459 грн. 43 коп., яка складається з : - 4\~900 грн. сума заборгованості за кредитом; - 35\~084 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами станом на 30 листопада 2021 року; - 45\~475 грн. 43 коп. сума заборгованості за нарахованими процентами за період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року. На день звернення позивача до суду загальна заборгованості [PERSON] складає 85\~459 грн. 43 коп. Проте враховуючи принцип розумності та співмірності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 49\~166 грн., що складається з 4\~900 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 44\~266 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. Ухвалою від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення на веб-порталі судової влади України. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.281 ЦПК України. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2109142679151, відповідно до умов якого відповідачу були надані кошти кредиту у розмірі 4 900 грн. 00 коп. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей» про здійснення транзакції на суму 4\~900 грн. 00 коп. згідно договору № 2109142679151.(а.с.7-9, 13) 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12 у відповідності до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Служба миттєвого кредитування» права вимоги до боржників.(а.с.18-20) Відповідно до витягу з Реєстру боржників - до договору факторингу № 1-12, укладеного 01 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 39\~984 грн. 00 коп.(а.с.23) 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників.(а.с. 24-27) Відповідно до витягу з Реєстру боржників - до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, укладеного 10 березня 2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 85 459 грн. 43 коп.(а.с.30) З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не сплачувала кредитну заборгованість за кредитним\~договором \~\~№ 2109142679151 від 01 квітня 2021 року. Відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором № 2109142679151 перед ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 85 459 грн. 43 коп., яка складається з 4\~900 грн. заборгованість за кредитом, 80\~559 грн. 43 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49\~166 грн. 00 коп., яка складається з: 4\~900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 44\~266 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитними договорами позивач вимушений звернутись до суду. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~статті 1050 ЦК України). При цьому, згідно з частиною першою\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514\~ЦПК України. ТОВ «Коллект Центр»\~має право на звернення до суду з даним позовом оскільки\~ТОВ «Вердикт Капітал»\~передало йому право вимоги за вищевказаним кредитним договором, яке було отримане від\~ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Згідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК України). Згідно\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій\~статті 639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої\~статті 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша\~статті 642 ЦК України). Відповідач [PERSON] була вільною в укладанні зазначеного кредитного договору та обізнана з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилася, підписавши Договір про надання фінансових послуг від 01 квітня 2021 року. Своїми діями [PERSON] погодилася з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому позов\~ТОВ «Коллект Центр»\~щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором щодо тіла кредиту у розмірі 4\~900 грн. та відсотків у розмірі 44\~266 грн. підлягає задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя\~статті 137 цього Кодексу). За змістом частини 4\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5\~ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частини 3\~статті 141 ЦПК України\~під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з частинами 3-5, 9\~статті 141 ЦПК України, суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020. 02 січня 2023 року між\~АО «Лігал Ассістант»\~та\~ТОВ «Коллект Центр»\~ укладено договір про надання правової допомоги № 02-01/2023. Строк дії договору безстроковий (п. 7.1). Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором (п. 2.1). Обсяг повноважень адвокатського об`єднання визначений у п. 2.1 Договору. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п. 4.1) Позивач просить стягнути з відповідача 13 000 грн. понесених ним витрат на правову допомогу, на підтвердження чого надає заявку на надання юридичної допомоги № 572 від 01 березня 2024 року за якою погодженою сторонами є юридична допомога у вигляді: 1) надання усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 год. вартістю 2 000 грн. за одну годину, загальна ціна - 4 000 грн.; 3) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 3 год. вартістю 3000 грн. за одну год., загальна ціна - 9 000 грн. Також позивач надає підписаний клієнтом та адвокатським об`єднанням витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 березня 2024 року, за яким сторони підтверджують, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв вказану в Заявці правову допомогу. Відповідач заперечень щодо обсягу та вартості наданих послуг та понесених витрат не надав. Перевіривши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. є необгрунтованими, неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критеріям розумності та справедливості, виходячи з такого. Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15). Відповідно до\~статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Тобто, попередня консультація клієнта, правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів, експертиза юридичних документів, звісно вважаються послугами адвоката, але не можуть бути віднесені до правничої допомоги як судові витрати. Це не судові витрати, що мають відшкодовуватись другою стороною судового спору як витрати на професійну правничу допомогу. Вивчення документів та нормативних актів, надання оцінки ситуації є невід`ємною частиною роботи адвоката перед прийняттям ним рішення щодо співпраці з клієнтом та погодження самим клієнтом на умови роботи адвоката. Фактичне надання адвокатом послуг може мати місце й тоді, коли він фактично надав консультацію, вчинив певні дії, але клієнт не бажає продовжувати роботу з цим адвокатом, не просить далі скласти позов, здійснювати подальше представництво в суду. Тому вартість цих послуг має залишатися за клієнтом, який, прийшовши до адвоката, отримує послуги консультації. Ці послуги могли б лише включатись до складання позовної заяви, але не окремо. З цих підстав суд вважає, необгунтованими та безпідставними витрати на правничу допомогу загальною вартістю 13 000 грн. Підсумовуючи, суд враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт, приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial