Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В позовній заяві позивач вказав, що 14 квітня 2021 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 203583628 (далі-Договір страхування), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Dodge Journej», д.р.н. [NUMBER] . 31.10.2021р. о 21 годині 28 хвилин в м. Києві ( вул. Алея Героїв Крут) сталася дорожньо транспортна пригода за участю: 1. «Mitsubishi Lancer», д. р. н. [NUMBER] . 2. «Dodge Journej», д. р .н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ( далі - відповідач). 15.03.2023 р. до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою (вимогою) звернувся власник пошкодженого транспортного засобу, з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Оскільки цивільно правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Dodge Journej», д. р .н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обв`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме 31224 (тридцять одна тисяча двісті двадцять чотири) грн. 75 коп. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/67143/21-п вина відповідача у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КупАП вважається доведеною повністю. Крім того, відповідач, будучи особою причетною до даної ДТП, залишив місце пригоди. Враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Позивач просить стягнути з [PERSON] страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі - 31224, 75 гривень. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Представник позивача ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, просили розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримують в повній мірі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенню п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України та правовій позиції КЦС ВС від 10.05.2023 №755/77944/18 (61-185-св23). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно з п. 1 ч. 6, ч. 9 ст.\~19\~ЦПК України малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідно заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. Оскільки даний спір носить майновий характер із ціною позову 31224 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дана справа у відповідності до п. 1 ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України є малозначною й підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом зща відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, 31.10.2021р. о 21год. 28 хв. в м. Києві ( вул. Алея Героїв Крут) сталася дорожньо транспортна пригода за участю: 1. «Mitsubishi Lancer», д. р. н. [NUMBER] . 2. «Dodge Journej», д. р .н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 15.03.2023 р. до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою (вимогою) звернувся власник пошкодженого транспортного засобу, з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Оскільки цивільно правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Dodge Journej», д. р .н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме 31224 (тридцять одна тисяча двісті двадцять чотири) грн. 75 коп. ПАТ «НАСК «Оранта» вживалися заходи щодо судового врегулювання даного спору. Так, 02 червня 2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулась до відповідача з регресною вимогою.(вих. № 08-03-14/1-04/1044). 14 листопада 2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулась до відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/9029). Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до копії полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203583628 страховий платіж становить 626 грн. 00 коп. (шістсот двадцять шість гривень 00 копійок). Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/67143/21-п від 18 січня 2022 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, з покладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Відповідно до копії схеми місця ДТП від 31.10.2021, копії відповіді від НПУ, копії повідомлення про ДТП, від 25.11.2021 р., копії заяви про страхове відшкодування, від 25.11.2021р., копії протоколу (акту) огляду транспортного засобу, від 25.11.2021р., копії заяви про призначення додаткового огляду автомобіля, копії протоколу (акту) додаткового огляду транспортного засобу від 08.12.2021р., копії страхового акту № ОЦВ -21-32-м67274/1 та розрахунку страхового відшкодування до нього, копії платіжної інструкції № 26017, копії регресної вимоги №08-03-14/1-04/1044, копії судового попередження № 08-03-14/1-04/9029, - загальна вартість завданих збитків складає 31224 (тридцять одна тисяча двісті двадцять чотири) гривень 75 копійок. Судом встановлено, що на момент розгляду справи шкода, завдана позивачу ПАТ «НАСК «Оранта» у зв`язку із відшкодуванням шкоди, заподіяної дорожньо транспортної пригоди, відшкодована не була, оскільки доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2, 5 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 34.1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 ст.\~36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до абз. «в» п. 1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди…» Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що шкода заподіяна внаслідок дорожньотранспортної пригоди з відповідача [PERSON] підлягає стягненню. Сума страхового відшкодування за збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в загальному розмірі 31224 (тридцять одна тисяча двісті двадцять чотири) грн. 75 коп. Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України, суд виходить з наступного. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З врахуванням вищенаведеної правової норми з відповідача підлягають стягненню 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved