Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати спадковий договір від 04.03.2023, укладений між ним та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 45. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус ХМНО Карташова С.І. пояснень або будь-яких інших клопотань до суду не надала. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 закрито\~підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення, не з`явився. У судове засідання представник третьої особи, належним чином повідомлена про дату, час і місце його проведення, не з`явилася, на адресу суду надала копію нотаріальної справи з оформлення спадкового договору від 04.03.2023. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 04.03.2023 сторони уклали спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І., відповідно до якого [PERSON] (Набувач) зобов`язується виконувати його розпорядження, визначені договором, а в разі його смерті набуває право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 10 Договору Набувач зобов`язався виконувати особисті розпорядження позивача, а саме: доставляти йому продукти харчування, забезпечувати належними лікувальними засобами, здійснювати необхідне регулярне прибирання квартири, сплачувати рахунки по комунальним платежам за квартиру, забезпечувати необхідним одягом. Але відповідач до своїх обов`язків відповідно до умов договору не приступив, негайно після укладання договору виїхав з міста Харкова за місцем мешкання у місто Київ. Тобто, на цей час відповідач не виконав жодного разу жодного свого зобов`язання за договором. Декілька разів позивач намагався обговорити з відповідачем, чи буде він виконувати свої обов`язки за договором, чи ні, але відповідач від перемов ухилявся, а у квітні прислав йому листа, до якого долучив свій екземпляр договору. Зі змісту листа позивач зробив висновок, що [PERSON] умови договору виконувати не буде. За вказаних обставин позивач вважає, що є підстави для розірвання спадкового договору. Позивач зазначає, що він достатньо похилого віку, 1950 року народження, та внаслідок цього потребує сторонньої допомоги, а уклавши спадковий договір, він мав обґрунтовані сподівання на отримання допомоги від відповідача у спосіб, визначений у договорі. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кривошеїною І.М., 23.04.2019 за реєстровим № 766767. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.04.2019, індексний номер витягу: 164672905, державний реєстратор: приватний нотаріус Кривошеїна І.М., ХМНО, номер запису про право власності: 31316237, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 816858963191. 04.03.2023 між відчужувачем [PERSON] та набувачем [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карташовою С.І.. та зареєстровано в реєстрі за № 45. У зв`язку із посвідченням спадкового договору, приватним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна, а саме: квартири на квартиру [ADDRESS] , яка належить позивачу [PERSON] до відмітки про смерть Відчужувача або розірвання спадкового договору. Вказана заборона зареєстрована в реєстрі за № 46. Відповідно до п. 1 спадкового договору набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача, визначені даним договором, і в разі смерті відчужувача набуває право власності на квартиру під номером [ADDRESS] . Згідно пункту 10 спадкового договору від 04.03.2023 відповідач (набувач) зобов`язується виконувати такі розпорядження відчужувача (позивача): доставляти продукти харчування відчужувачу; забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами за кошти набувача, у разі необхідності надати невідкладну медичну допомогу; здійснювати необхідне регулярне прибирання відчужуваного майна; сплачувати рахунки по комунальним платежам за вищевказану квартиру; забезпечувати відчужувача необхідним одягом; після смерті відчужувача тіло відчужувача кремувати та розвіяти попіл. Позивач в позові стверджує, що відповідач після підписання цього договору не виконує свої зобов`язання за договором. Пунктом 12 спадкового договору передбачено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. Відповідно до ст. 1302 Цивільного кодексу України за\~спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно із ч. 1 ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою ст.\~651\~Цивільного кодексу\~України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1308 Цивільного кодексу України спадковий\~договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Вказані підстави також передбачені у п. 12 спадкового договору від 04.03.2023, укладеного між сторонами. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до матеріалів справи відповідач проживає у м. Київі, що унеможливлює виконання ним умов договору, суду надані копії квитанцій про сплату комунальних послуг, які були сплачені саме позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання спадкового договору, укладеного між ним та відповідачем, з підстав невиконання останнім умов договору. Відповідачем твердження позивача жодним чином не спростовані. За таких обставин, суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, які не спростовуються відповідачем. Зокрема, відповідачем суду не надано жодних доказів на підтвердження виконання умов договору, щодо забезпечення позивача продуктами харчування, ліками та наданням медичної допомоги за його рахунок; прибирання квартири на прохання позивача, тощо, або створення позивачем перешкоду у виконанні договору. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріали справи означених висновків суду не спростовують. При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні\~(частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Щодо судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved