Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визначити, що частка [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0684 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:020:0241, за адресою [ADDRESS] , становить 1/6; визнати за ним право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0684 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:020:0241, за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визначити, що частка [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0684 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:020:024, за адресою [ADDRESS] , становить 1/6 та визнати за ним право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0684 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:020:0241, за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 22 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою від 18 червня 2024 року зустрічний позов [PERSON] суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднав в одне провадження та здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 24 липня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У заяві від 14 серпня 2024 року представник позивача [PERSON] просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, позов підтримує, зустрічний позов [PERSON] визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Никонець Д.А. у заяві від 14 серпня 2024 року просить справу розглядати без його участі, первісний позов визнає, зустрічний позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 09 серпня 2024 року подала заяву про розгляд справи без її участі, первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у заяві від 07 серпня 2024 року прсоить справу розглядати без його участі, первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. 09 серпня 2024 року суд отримав заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи без її участі, первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] 09 серпня 2024 року подала заяву про розгляд справи без її участі, первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив,\~що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 грудня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). [INFO] помер [PERSON] ,\~що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 листопада 2022 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 липня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Спадкоємцем майна [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 10 листопада 2020 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., є [PERSON] 14 вересня 2023 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем майна [PERSON] на підставі ст.1265 ЦК України є його племінник [PERSON] 08 березня 2024 року приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Хомич О.С. видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] , [PERSON] (співвласникам квартири [ADDRESS] ) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (співвласникам квартири [ADDRESS] ) належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0684 га, розташована в [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:020:0241, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 034768. Постановою від 14 вересня 2023 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку вказаної земельної ділянки, оскільки частка померлої [PERSON] у спадковому майні не є виділеною, а нотаріус не уповноважений самостійно визначати частки у праві спільної сумісної власності. За висновком експерта № 240411/4 ЮШ судової будівельно-технічної та земельно-оціночної експертизи від 15 квітня 2024 року, складеного експертом [PERSON] , розмір частки кожного співвласника земельної ділянки, кадастровий 5610100000:01:020:0241, площею 0,0684\~га, розташованої за адресою [ADDRESS] , складає 1/6 в площі земельної ділянки 114 кв.м. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК). За правилами ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.361 ЦК України, розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. За нормами ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України). За нормами ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Доказів, що між співвласниками земельної ділянки на [ADDRESS] існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, матеріали справи не містять. \~ \~Беручи \~до \~уваги \~висновок експерта,\~спірна земельна\~ділянка належить\~співвласникам на\~праві спільної\~власності по\~1/6\~частці кожному.\~Отже,\~ [PERSON] \~та [PERSON] належало по 1/6 частки у праві спільної власності на спірну земельну ділянку. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса у встановлений законодавством строк та отримали, відповідно, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на частки у праві власності на квартиру, однак позбавлені можливості оформити спадщину на спірну земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса. За змістом ст.392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зогляду на встановлені обставини та вказані норми закону наявні підстави для визнання розміру часток [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку та визнання за спадкоємцями права власності на це майно. Оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved