Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

24.06.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 17.07.2024 відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Позивач позов підтримала, просила задовльнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України. [PERSON] звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 20.10.2015 вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилось троє дітей [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), та [PERSON] ( [INFO] ). Рішенням суду шлюб уже розірвано. Вони є внутрішньо переміщеними особами з окупованої території. З червня 2023 року подружжя проживає окремо. Діти проживають з матір`ю, батько покинув сім`ю, проживає невідомо де з іншою жінкою, матеріально дітям взагалі не допомагає, самоусувся від їх утримання. Вона працює на трьох роботах, щоб утримувати дітей, до того ж винаймає житло. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 20.10.2015 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Нижнєнської селищної ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 5. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб розірвано, залишено дітей на утриманні матері. В шлюбі народились діти: - 20.07.2014 [PERSON] , - [INFO] [PERSON] , - [INFO] [PERSON] , [PERSON] та її діти є внутрішньо переміщеними особами та проживають разом в [ADDRESS] . Батько дітей [PERSON] також є внутрішньо переміщеною особою. За фактичним місцем проживання в [ADDRESS] не проживає. Висновки суду. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. [PERSON] довела, що місцем проживання дітей є місце проживання матері. Згідно з ч.2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, суд, враховуючи викладене, вважає позов [PERSON] обгрунтованим та задовольняє його. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved