Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей. Заяву обгрунтував тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , від якого народилися двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося і рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 06.10.2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та шлюб розірвано. З моменту розірвання шлюбу та до цього часу спільні діти проживають разом із батьком. Матеріальний стан та стан здоров`я батька дають можливість їх повністю утримувати, самостійно виховувати, займатися розвитком їхніх здібностей, організовувати їх дозвілля. Діти мають відповідні умови для проживання. Батько займається лікуванням дітей. Колишня дружина [PERSON] перебуває на консультативному обліку у Полтавському обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом: тривожний розлад з аргипричним синдромом. Саме у зв`язку з цим мати ніколи не займалася та не займається вихованням дітей, не має фізичної та матеріальної можливості забезпечувати їх усім необхідним. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 26.10.2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з їх батьком - [PERSON] , за місцем проживання батька. Вказане рішення залишено без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 27.12.2017 р., залишивши без задоволення апеляційну скаргу [PERSON] . З того часу і до сьогодні діти проживають із батьком, він повністю забезпечує їх усім необхідним для їх нормального розвитку і життя. Участі в утриманні дітей окрім батька ніхто не приймає, усі матеріальні і фінансові блага, що наявні у дітей, були надані їм особисто заявником. Мати дітей отримує лише пенсію по інвалідності. Аліменти на утримання дітей у добровільному порядку не сплачувала, у зв`язку з чим 04.06.2024 року Подільським ВДВС у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження. Станом на 01.07.2024 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 4940,90 грн. Факт самостійного виховання та утримання дітей підтверджується характеристикою сусідів за місцем проживання, довідками та характеристиками зі школи, де навчаються діти. Метою звернення заявника до суду є підтвердження та оформлення права заявника на відстрочку, відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує та повністю утримує своїх малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 26.07.2024 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представники заявника у судовому засіданні вимоги скарги підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту заявлених вимог, просили задовольнити заяву у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви. Представник [INFO] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, не повідомили про причину неявки. Представник Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, направили до суду заяву про розгляд справи без участі представника, щодо вирішення справи покладалися на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, представників заявника, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.07.2010 року до 06.10.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м.Полтаві від 06.10.2016 року у справі №553/2979/16-ц. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.05.2024 року та 05.06.2024 року відповідно). Рішенням Ленінського районного суду від 26.10.2017 року у справі №553/1084/17 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради про визначення місця проживання дитини та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з їх батьком - [PERSON] , за місцем проживання батька. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 27.12.2017 року у справі №553/1084/17 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 26.10.2017 року залишено без змін. Відповідно до довідки Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру №01-40/1484/03 від 07.06.2017, [PERSON] , [INFO] , перебуває на консультативному обліку у Полтавському обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом: «Тривожний розлад з агрипничним синдромом». Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №110570, [PERSON] має другу групу інвалідності з 22.01.2024 р.за загальним захворюванням. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (серія [NUMBER] ), сумарний розмір якої становить з листопада 2023 року до квітня 2024 року - 17000 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою Полтавським об`єднаним управлінням ПФУ в Полтавській області від 15.05.2024 року. Натомість, [PERSON] , працюючи на посаді заступника директора ПП «Автолідер Плюс» з травня 2023 року до квітня 2024 року отримав сумарний дохід у розмірі 156008,91 грн, що підтверджується довідкою від 14.05.2024 року та працюючи на посаді заступника директора ПП «Автолідер» за цей же період - 52131,70 грн., що підтверджено довідкою від 14.05.2024 року. Відповідно до довідок КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеця №27 Полтавської міської ради Полтавської області» від 15.05.2024 року №01-25/219 та №01-25/225, мати [PERSON] , не цікавиться шкільним життям дочки та сина, не відвідує батьківські збори, не спілкується з учителями, не бере участі у вихованні дітей. Характеристикою учениці 4-Б класу КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №27» [PERSON] , підтверджено те, що батько самостійно виховує доньку, забезпечує та приділяє належну увагу навчанню і вихованню доньки. Займає активну громадську позицію. Є членом батьківського комітету класу. Завжди відгукується на прохання класного керівника, бере активну участь у організації шкільного життя класу. Характеристикою [PERSON] з КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №27» підтверджено, що батько хлопчика займається вихованням дитини самостійно, приділяє належну увагу вихованню та забезпеченню сина, бере активну участь у житті класу. На прохання класного керівника відгукується. Листом [PERSON] від 15.06.2024 року підтверджено, що вона займається із [PERSON] та [PERSON] з 2023 року англійською мовою на добровільних засадах. Тато завжди цікавиться успіхами дітей та приділяє належну увагу їхньому навчанню. Діти охайні, чемні, доброзичливі, мають усі необхідні приладдя для навчання. Тато забезпечує їх також усіма необхідними матеріалами для навчання. Батько займається лікуванням дітей, що підтверджується медичною документацією, долученою до матеріалів справи КП «ЦПМСД №2 ПМР» від 21.05.2024 року На виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження [NUMBER] щодо виконання судового наказу №554/5157/24, виданого 22.05.2024 року Октябрським районним судом м.Полтави, відповідно до якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду - з 15.05.2024 р. і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 4940,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні. Діти фактично проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] разом з батьком: [PERSON] з 11.01.2013 року, [PERSON] з 27.03.2018 року, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» від 15.05.2024 року №1038. У дітей [PERSON] та [PERSON] відкриті рахунки у АТ «Універсал Банк» та АБ «Укргазбанк», які поповнює лише батько [PERSON] , що підтверджується копіями карток та рухом коштів по вказаних картках і виписками по рахунках. Придбання для дітей усіх необхідних товарів заявником підтверджено копіями квитанцій та фіскальних чеків за травень-червень 2024 року. За положеннями ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов?язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім?ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов?язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п?ятою цієї статті. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов?язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом частини 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов?язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім?ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті та смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або лають підстави вважати її загиблою віл певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із на частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - ??факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з?ясувати мету встановлення; ??встановлення факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов?язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз?яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах: - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред?явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N? 320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі N? 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі N? 569/7589/17. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів. зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов?язується із наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення з боку російської федерації проти України. На підставі цього Президент України Володимир Зеленський підписав Указ «Про введення воєнного стану в Україні» N? 64/2022 від 24.02.2022 року та Указ «Про загальну мобілізацію» N? 69/2022 від 24.02.2022 року тим самим ввівши їх в дію. На підставі вищевказаних Указів Президента України розпочалася загальна мобілізація до Збройних Сил України чоловіків та жінок віком від 18 до 60 років. На сьогоднішній день заявника можуть мобілізувати до лав Збройних Сил України, але тим самим він може мати право на відстрочку відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Для підтвердження та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, військовозобов?язаний повинен надати конкретний документ з вичерпного переліку, який відповідає його життєвій обставині та ситуації. Постановою Кабінету Міністрів України N? 560 від 16 травня 2024 року, встановлено, що документи, необхідні для оформлення відстрочки на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов?язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). Таким чином, метою звернення до Октябрського районного суду м. Полтави з даною заявою є підтвердження та оформлення права заявника на відстрочку відповідно до п.4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За таких обставин, суд, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, у контексті першочергового врахування найкращих інтересів дитини, враховуючи відсутність заперечень матері щодо встановлення даного факту, тобто відсутність спору про право, дійшов висновку про те, що факт самостійного виховання та утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без участі матері знайшов своє повне підтвердження під час розгляду справи, а тому заява підлягає повному задоволенню. Встановлення даного факту для заявників має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved