Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь AT «ЮНЕКС БАНК» суму боргу за кредитним договором № 29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року у розмірі 545 527,46 грн. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 17 грудня 2021 року Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач), уклали Кредитний договір № 29.60.1221.1 (далі - Кредитний договір), на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ AT «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. (далі - Правила). Акцептування Позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання Кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування Банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті Банку. Приймання Позичальником цієї публічної пропозиції відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати Банку свої умови Кредитного договору, який є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України. Преамбулою Правил передбачено, що Правила та всі додатки до них, Кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають Кредитний договір як єдиний документ. Таким чином, відповідно до підписаного Кредитного договору Відповідач, акцептував та приєднався до публічної пропозиції Позивача на укладення даного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, що оприлюднені на офіційній інтернет сторінці Банку. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору зі змінами та доповненнями Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 350 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 1.6, 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. Правил, Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 17.01.2026 року. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання Відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом складаються з витрат споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Положеннями пункту 4 частини другої статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що під час першої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, у рамках врегулювання простроченої заборгованості кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія зобов`язані повідомити, у тому числі і розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту). Пунктом 3.14. Правил передбачено, що Відповідач доручив Позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами. Відповідно до п. 4.2.2. Правил, Відповідач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строки встановлені Кредитним договором та Правилами. Проте, Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил. Станом на 23 червня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «ЮНЕКС БАНК» за Кредитним договором №29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року складає: 545 527,46 грн у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 339342,30 гривень; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями складає 206 185,16 грн. 06 червня 2024 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив в якому просить відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Так, представник вказує на те, що відповідач не відмовлявся від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, про що свідчить те, що він в період дії воєнного стану здійснював платежі щодо погашення заборгованості по кредитному договору, а саме: від 02 січня 2023 року на суму 8 060,00 грн; від 31 січня 2023 року на суму 8 060,00 грн; від 24 лютого 2023 року на суму 8 060,00 грн; від 30 березня 2023 року на суму 8 060,00 грн. Також представник стверджує, що відповідно до умов кредитного договору позивач не має права вимагати дострокового стягнення суми заборгованості, яка виникла. Що стосується умов Правил (Договірних умов) надання споживчого кредиту АТ «ЮНЕКС БАНК» з 08.10.2021р. (далі також - Правила), то вони визначають інші умови та строки дострокового погашення кредиту. Так, розділ 4. Правил «Права та зобов`язання сторін» визначає наступне: підпункт 4.3.2.: банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язань за Договором у разі настання будь-якого із випадків або кількох обставин або всіх: при настанні подій, що впливають на здатність виконання Позичальником зобов`язань за Договором, зокрема: погіршення фінансового стану Позичальника; початку щодо Позичальника досудового розслідування; звільнення з основного місця роботи; непогашення в строк більш ніж тридцять календарних днів наявної простроченої заборгованості за Договором (по сплаті частини Кредиту, та/або Комісії за Обслуговування, та/або нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені або інших платежів, передбачених Договором); надання Позичальником недійсних документів та/ або інформації про себе з метою отримання Кредиту; обрання щодо Позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або набуття законної сили вироку суду про позбавлення Позичальника волі, обмеження волі чи арешт або інші підстави тощо, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Позичальником відповідного письмового повідомлення; -підпункт 4.3.3.: банк має право розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду, якщо Позичальник не виконає в повному обсязі зобов`язання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання вимоги від Банку про дострокове погашення відповідно до п.4.3.2. цих Правил. Таким чином, моментом початку виконання обов`язку щодо дострокового повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, відповідно до Правил є саме момент отримання відповідного повідомлення відповідачем. Крім того, представник зазначає, що позивач взагалі не надав суду (не додав в якості додатків до позовної заяви) копію відповідної вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 20 липня 2023 року до [PERSON] за кредитним договором № 29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року. Позивач разом з позовом надав лише копії, які нібито свідчать про належну відправку цього повідомлення відповідачу. Водночас, лише наявність копії поштового відправлення вимоги не може бути доказом без самої копії відповідної вимоги. Як випливає з інформації, вказаній в копії опису вкладення у цінний лист (відповідно до якої позивач нібито належним чином направив відповідну вимогу відповідачу), вимога про дострокове повернення кредиту була направлена на адресу [PERSON] , [ADDRESS] . Водночас, фіскальний чек, наданий разом з описом взагалі не містить інформації щодо адреси відправлення цінного листа, список «20.07.2023/3» згуртованих відправлень не містить даних про вид документу, який відправлявся за цим списком, а відповідну накладну щодо цього відправлення, в якій вказується адреса отримувача, позивачем не надано. Отже, позивач не надав повний перелік документів, які оформлюються зі сторони АТ «Укрпошта» та в повній мірі підтверджують факт надсилання конкретного поштового відправлення за відповідною адресою, що свідчить про неналежне виконання умов кредитного договору та Правил щодо повідомлення про дострокове повернення кредиту і, як наслідок, передчасне звернення позивача до суду із позовною заявою. Також позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, які б підтверджували факт отримання [PERSON] відповідної вимоги про дострокове повернення кредиту. Отже, позивач не надав повний перелік документів, які підтверджують факт транспортування зі сторони АТ «Укрпошта» відповідної вимоги та її фактичне отримання [PERSON] або відмову від отримання, що свідчить про: неналежне виконання умов кредитного договору та Правил щодо повідомлення про дострокове повернення кредиту і, як наслідок, передчасне звернення позивача до суду із позовною заявою; факт, що відповідач не міг реальної можливості здійснити виконання вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 20 липня 2023 року внаслідок того, що не отримував її. В статті 6 «Реквізити і підписи сторін» кредитного договору № 29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року зазначені відповідні реквізити [PERSON] , як позичальника, а саме визначено: адреса реєстрації: [ADDRESS] ; адреса проживання: [ADDRESS] ; тел.: [NUMBER] . Отже, ще на момент підписання кредитного договору позивач був обізнаний про те, що відповідач постійно проживає за іншою адресою, яка відмінна від адреси реєстрації. Водночас, позивач не вчинив жодних дій, щодо направлення відповідної вимоги про дострокове погашення кредиту на адресу проживання відповідача або не здійснив будь-якої спроби зв`язатися з відповідачем за номером телефону. Замість цього, позивач направив вимогу за місцем реєстрації відповідача, достеменно знаючи, що місто, в якому зареєстрований відповідач перебувало в окупації військами російської федерації і, відповідно, відповідач там не мешкає. Водночас, позивач не дотримався встановлених Законом України «Про споживче кредитування» щодо належного інформування про наявність простроченої заборгованості та про наявність вимоги про дострокове повернення кредиту, внаслідок чого порушив права відповідача та норми чинного законодавства щодо належного інформування та отримання нагоди щодо здійснення добровільного виконання вимоги або реструктуризації заборгованості за кредитним договором. Підсумовуючи свою позицію представник просить суд врахувати такі обставини: [PERSON] не здійснював односторонньої відмови від виконання прийнятих на себе зобов`язань по кредитному договору № 29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року; моментом початку виконання обов`язку щодо дострокового повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, відповідно до Правил є саме момент отримання відповідного повідомлення відповідачем; позивач не надав повний перелік документів, які оформлюються зі сторони АТ «Укрпошта» та в повній мірі підтверджують факт надсилання конкретного поштового відправлення за відповідною адресою та факт отримання цього повідомлення відповідачем; відповідач не мав реальної можливості здійснити виконання вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 20 липня 2023 року внаслідок того, що не отримував її; позивач не дотримався встановлених Законом України «Про споживче кредитування» щодо належного інформування про наявність простроченої заборгованості та про наявність вимоги про дострокове повернення кредиту; позивач неналежним чином направив вимогу про дострокове погашення кредиту, внаслідок чого передчасно звернувся до суду із позовною заявою. У своєму відзиві позивач також просить суд у випадку прийняття рішення про часткове чи повне задоволення позовних вимог, вирішити питання про розстрочення виконання судового, згідно зі статтею 435 ЦПК України. 10 червня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Дитинчук В.М. підтримала позові вимоги, просила їх задовольнити та зазначила такі обставини та обґрунтування в якості заперечень проти доводів представника відповідача. АТ «ЮНЕКС БАНК» вважає, що доводи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують обставин і обґрунтувань позовної заяви. Відповідач не надав належних і допустимих доказів оплати кредитної заборгованості. Відповідач зазначає у відзиві, що [PERSON] здійснював періодично платежі за Кредитним договором в рахунок погашення кредитної заборгованості, в тому числі під час воєнного стану. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Відповідач не повідомляв Позивача АТ «ЮНЕКС БАНК» про зміну адреси реєстрації. Тому, в спростування доводів Відповідача про те, що АТ «ЮНЕКС БАНК» не надсилав в його адресу вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, зазначає та надає в підтвердження докази направлення 20 липня 2023 року вимоги від 19 липня 2023 року за адресою реєстрації вказаною в кредитному договорі № 29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року: [ADDRESS] . Вбачається, що Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, періодично вносив оплати на виконання Кредитного Договору. З істотними умовами Договору Позичальник [PERSON] був ознайомлений та не заперечував проти них в момент укладення, а також виконував в подальшому умови Договору, користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості. Позичальник [PERSON] був вільний в укладенні Договору, ознайомлений з умовами, підписуючи договір, усвідомлював зміст дій, що вчинює та правові наслідки, які створюють його дії, у передбачений двотижневий строк, передбачений Закону України «Про захист прав споживачів», не звертався до АТ «ЮНЕКС БАНК» із заявою про відмову від отриманих послуг, таким чином Кредитний договір жодним чином не порушує права та інтереси Відповідача [PERSON] . Проте, Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил. Тому Позивач АТ «ЮНЕКС БАНК» був вимушений звернутись до Суду за захистом порушених прав. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 21 січня 2021 року у справі №755/6962/19, «Сторона повинна дотримуватись умов договору за будь-яких обставин, навіть якщо вона не розуміє їх зміст». [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором та Правилами не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, процентами, що є порушенням умов Кредитного договору, Правил та діючого законодавства України. Порушення прав [PERSON] з боку АТ «ЮНЕКС БАНК» відсутнє. Є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заперечення на відповідь на відзив від сторони представника відповідача не надходила. На судовому засіданні представник позивача підтримала позові вимоги з підстав наведених у позові та відповіді на відзив додатково зазначивши, що умови кредитного договору відповідачем не виконані, у зв`язку з чим вимоги про дострокове повернення є законними. На зареєстровану адресу відповідача була направлена досудова вимога відповідно до умов кредитного договору та встановлених банківських правил, де вказано про необхідність здійснення самого факту направлення на адресу позичальника досудової вимоги без необхідності підтвердження обставин щодо її фактичного отримання адресатом. Відповідач не повідомляв банк про фактичну зміну свого проживання, а місце реєстрації не змінював, а тому дії кредитора щодо вказаних обставин були правомірними. Твердження представника відповідача про неправильне зарахування здійсненим ним платежів є необґрунтованими, оскільки вони здійсненні у встановленому законом порядку. На судове засідання відповідач не з`явився, його інтереси були представленні представником [PERSON] , який на судовому засіданні не заперечував щодо факту укладення між сторонами вказаного кредитного договору, проти заперечував право позивача звертатися із позовом про дострокове стягнення суми заборгованості, з огляду на передчасність такого звернення. В цілому позиція представника відображала тезіси наведені ним у відзиві на позов. Окремо представник зазначив, що позивач не дотримався процедури досудового врегулювання спору, неправильність розрахунку заборгованості за кредитним договором. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені представниками сторін доводи суд дійшов таких висновків. 17 грудня 2021 року Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 29.60.1221.1, на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ AT «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. (далі - Правила). Акцептування Позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання Кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування Банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті Банку. Приймання Позичальником цієї публічної пропозиції відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати Банку свої умови Кредитного договору, який є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України. Преамбулою Правил передбачено, що Правила та всі додатки до них, Кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають Кредитний договір як єдиний документ. Таким чином, відповідно до підписаного Кредитного договору відповідач, акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення даного договору на умовах та в порядку, передбаченому Правилами, що оприлюднені на офіційній інтернет сторінці Банку. Це вбачається із Акцепту про використання факсимільного відтворення підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Кредитодавця за допомогою засобів електронного або іншого копіювання при підписанні Кредитодавцем Паспорту споживчого кредиту від 21 17 грудня 2021 року підписаного сторонами. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору зі змінами та доповненнями Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 350 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором, що підтверджується також Додатком № 1 до Кредитного договору щодо обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Позичальника) та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит (з Графіком платежів) підписаного сторонами, Анкети-заяви (опитувальник клієнта фізичної особи) підписаної сторонами, Паспортом споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписаного відповідачем та меморіальним ордером № 41126 від 20 Грудня 2021 року. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 1.6, 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. Правил, Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 17 січня 2026 року. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом складаються з витрат споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно зі частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Положеннями пункту 4 частини другої статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що під час першої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем, майновим поручителем або третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, у рамках врегулювання простроченої заборгованості кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія зобов`язані повідомити, у тому числі і розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту). Пунктом 3.14. Правил передбачено, що відповідач доручив позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами. Відповідно до пункту 4.2.2. Правил, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строки встановлені Кредитним договором та Правилами. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору та Правил. Станом на 23 червня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] перед АТ «ЮНЕКС БАНК» за Кредитним договором №29.60.1221.1 від 17 грудня 2021 року складає: 545 527,46 грн у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 339342,30 грн; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями складає 206 185,16 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 23 червня 2023 року. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (стаття 525 ЦК України). Таким чином, порушивши умови Кредитного договору та Правил щодо вчасного повернення кредиту та оплати процентів за користування кредитними коштами, відповідач допустив односторонню відмову від зобов`язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором та Правилами не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, процентами та комісією, що є порушенням умов Кредитного договору, Правил та діючого законодавства України. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов Кредитного договору та Правил Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку непогашення в строк більш ніж тридцять календарних днів наявної простроченої заборгованості за Договором (по сплаті частини Кредиту, та/або комісії за обслуговування, та/або нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені або інших платежів, передбачених Договором) і у разі не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з моменту відправлення Банком повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення, розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду. 20 липня 2023 року на адресу відповідача (зареєстроване місце проживання) АТ «ЮНЕКС БАНК» направлено вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, що підтверджується: описом вкладення у цінний лист від 20 липня 2023 року, з якого вбачається факт направлення «Вимоги про дострокове повернення кредитних коштів від 20 липня 2023 року до [PERSON] за кредитним договором №29.60.1221.1 від 17.12.2021» на адресу: [ADDRESS] , яка була зазначена в Кредитному договорі як місце реєстрації відповідача, що не заперечувалося і його представником в судовому засіданні; квитанцією АТ «Укрпошта» від 20 липня 2023 року; Списком «20.07.2023/3» ф. ЮЗА. На переконання суду, аналіз змісту вказаних документів, з урахуванням їх затвердженої форми та мети складання, у сукупності, належним чином підтверджує факт направлення на зареєстровану адресу відповідача відповідної вимоги в межах виконання відповідних умов Кредитного договору та Правил Банку, що спростовує відповідні заперечення представника відповідача у цій частині. Представник відповідача не вказав на істотні порушення допущені при складенні відповідних документів, суперечності або їх недоліки, які б дали підстави сумніватися у добросовісному виконанні позичальником встановленої процедури досудового регулювання спору із споживачем. Необґрунтованими є твердження представника відповідача і щодо безпідставного направлення відповідної вимоги на адресу реєстрації відповідача, а не на адресу його фактичного проживання, оскільки це не узгоджується із вимогами пунктів 4.3.2., 4.3.3. в розділі «4.3. Банк має право», та пункту 6.5.1. в розділі «6. Інші умови», які мають наступну редакцію: 4.3.2. Вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язань за Договором у разі настання будь-якого із випадків або кількох обставин або всіх: при настанні подій, що впливають на здатність виконання Позичальником зобов`язань за Договором, зокрема: погіршення фінансового стану Позичальника; початку щодо Позичальника досудового розслідування; звільнення з основного місця роботи; непогашення в строк більш ніж тридцять календарних днів наявної простроченої заборгованості за Договором (по сплаті частини Кредиту, та/або Комісії за Обслуговування, та/або нарахованих процентів, комісій, штрафів та пені або інших платежів, передбачених Договором); надання Позичальником недійсних документів та/ або інформації про себе з метою отримання Кредиту; обрання щодо Позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або набуття законної сили вироку суду про позбавлення Позичальника волі, обмеження волі чи арешт або інші підстави тощо, протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Позичальником відповідного письмового повідомлення. При цьому Сторону розуміють, що строк (термін) виконання зобов`язань за Кредитом є таким, що настав з дати направлення Банком письмового повідомлення Позичальнику в порядку, передбаченому п. 6.5 Правил; та/або 4.3.3. розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду, якщо Позичальник не виконає в повному обсязі зобов`язання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання вимоги від Банку про дострокове погашення відповідно до п.4.3.2, цих Правил. 6.5.1. У випадку настання обставин, перелічених в пп. 3.3, 4.3.2 Правил, Банк має право, на свій розсуд, вимагати дострокового погашення заборгованості, та/або надати Позичальнику додатковий строк/термін, протягом/з настанням якого Позичальник зобов`язаний усунути (забезпечити усунення)/виправити (забезпечити виправлення) допущені (-их) порушення (- нь), та/або змінити строк (термін) виконання зобов`язань за Кредитом, на 31 календарний день після одержання Позичальником повідомлення Банку про дострокове повернення кредиту. У випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення Банку внаслідок зміни Позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення Банку) або з інших підстав строк (термін) повернення кредиту та сплати Плати за Кредит вважаються такими, що настали, та є обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку на 41-ий календарний день з дати відправлення Банком Позичальнику повідомлення про повернення кредиту та плати за кредит. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Відповідно до пункту 6 Кредитного договору, Анкети-заяви (опитувальник клієнта фізичної особи) сторони погодили обумовили право Банку вимагати дострокового повернення Кредиту і оплати нарахованих відсотків. Із зазначених обставин вбачається, що сторони самостійно узгодили процедуру досудового врегулювання питання щодо простроченої заборгованості шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту, що і було застосовано позивачем шляхом направлення останньої на зареєстровану адресу відповідача 20 липня 2023 року. Що стосується обставин направлення відповідної вимоги на зареєстровану адресу відповідача по якій він фактично не проживав, а не на його фактичну адресу проживання також відому Банку, то суд зазначає, що оскільки зареєстрована адреса відповідача належить останньому позивач виконав свій обов`язок та направив на одну з повідомлених ним адрес вимогу про дострокове повернення кредиту. Суд зауважує, що саме відповідач надав Банку відповідну адресу та не повідомляв його в подальшому про її зміну. Більш того, адреса реєстрації фізичної особи є офіційною, а отже відповідач мав усвідомлювати можливість надходження на неї відповідної кореспонденції. Покликання відповідача на знаходження його будинку у м. Берислав на тимчасово окупованій території та знищення будинку є безпідставними, оскільки відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого 22 грудня 2022 року Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 м. Берислав з 11 листопада 2022 року не перебуває на тимчасово окупованій території України, а обставин знищення вказаного будинку станом на 20 липня 2023 року відповідачем не підтверджено. Окремо суд зауважує, що процедура досудового врегулювання спору, обумовлена сторонами, в першу чергу покликана інформувати кредитора про виниклу заборгованість з тим, щоб повною мірою забезпечити його права та надати можливість у позасудовому порядку врегулювати спір, тобто врегулювати його без застосування передбачених державою засобів впливу. Це в свою чергу гарантує позичальнику певний період часу протягом якого він має розраховувати на можливість добровільного погашення виниклого боргу. Саме на це і покликається представник відповідача відстоюючи позицію щодо обов`язкового досудового врегулювання спору. Разом з цим, така процесуальна позиція представника відповідача не узгоджується із поведінкою відповідача, який, якщо брати до уваги його заперечення щодо необізнаності про виниклу заборгованість та пред`явлення до нього відповідної претензії, достовірно дізнався про неї 21 травня 2024 року, коли його представник через систему «Електронний суд» ознайомився з матеріалами справи, проте із вказаного часу не намагався вирішити питання щодо врегулювання заборгованості, яка виникла да Кредитним договором. Що стосується позиції представника відповідача про те, що відповідач вважатиметься належним чином повідомленим про вимогу достроково повернути кредит лише у разі фактичного одержання ним останньої, а не з моменту її направлення, суд зазначає наступне. В пунктах 4.3.2., 4.3.3. в розділі «4.3. Банк має право», та пункті 6.5.1. в розділі «6. Інші умови» Правил врегульовано, що позичальник повинен одержати вимогу про дострокове повернення кредиту, і це є логічним, адже суть такої вимоги є не формальною, а інформативною - довести до відома позичальника висунуту претензію. Разом з цим, сторони обговорили і умови, які нівелюють недобросовісну або несумлінну поведінку позичальника, який з тих чи інших причин, незалежно від волі кредитора, може уникнути можливості отримання відповідної вимоги. І такою умовою сторони визначили те, що в разі неотримання позичальником з тих чи інших причин відповідної вимоги, за відомою офіційною адресою відповідача, останній вважається належним чином повідомлений за самим фактом направлення на його адресу відповідної вимоги, яка дійсно була направлена відповідачу, щодо чого доводи суду наведені вище. Отже, зазначене свідчить про добросовісну поведінку позивача та дотримання ним обумовленої сторонами процедури врегулювання спору, а позицію представника з цього приводу необґрунтованою та спрямованою на ухилення відповідача від виконання взятого на себе зобов`язання. Що стосується необґрунтованого розрахунку заборгованості наданого позивачем в частині порушення черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням, суд зазначає, що позиція представника у цій частині не містить конкретних доводів з приводу сум, які неправильно були зараховані, не містить відповідного розрахунку, який би суд міг перевірити. Крім того, представник відповідача не заявляв відповідних клопотань щодо витребування відповідних доказів або призначення відповідних експертиз. В цьому контексті суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Це означає, що саме представник відповідача повинен був надати докази, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, який суд знаходить детальним і обґрунтованим. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, що підтверджено дослідженими судом доказами, суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню вказана сума заборгованості. З приводу клопотання представника відповідача про вирішення питання щодо розстрочки виконання судового рішення в порядку статті 435 ЦПК України суд зауважує, що таке питання може бути вирішене виключно після ухвалення рішення та набрання ним законної сили, адже про це свідчить зміст вказаної норми цивільного процесуального законодавства та віднесення відповідного питання до питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах (розділ VI ЦПК України). З огляду на задоволення позову судові витрати понесені позивачем, відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного процесуального закону та

Outcome: approved