Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

10.01.2024 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 89549,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 26.09.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0375/08/09-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 60000,00 грн. зі сплатою 13% річних. 08.12.2015 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення по справі №433/2159/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь АКБ «Форум» заборгованості за кредитним договором у сумі 500589,40 грн. 28.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Форум» стало ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №0375/08/09-Nv від 26.09.2008 року. 10.04.2020 року Троїцький районний суд Луганської області ухвалив замінити стягувача у справі №433/2159/15-ц з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». З дати винесення судового рішення по справі №433/2159/15-ц відповідач не виконав його у добровільному порядку, не сплатив заборгованість, тобто борг не сплачений, а тому позивачу завдані збитки не були компенсовані. Тому позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду\~від 24.01.2024\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача у сьогоднішнє судове засідання не з`явився, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0375/08/09-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 60000,00 грн. зі сплатою 13% річних (а.с.7-9). 08.12.2015 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення по справі №433/2159/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором у сумі 500589,40 грн. (зворот а.с.9-а.с.10) 28.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Форум» стало ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», яке набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №0375/08/09-Nv від 26.09.2008 року. 10.04.2020 року Троїцький районний суд Луганської області ухвалив замінити стягувача у справі №433/2159/15-ц з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (а.с.11). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18. Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма\~ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання, поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"\~індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 %. Позивачем здійснено нарахування 3 % річних від простроченої суми боргу та індексу інфляції за весь час прострочення. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку, виконаного позивачем за період з 08.12.2020 року по 23.02.2022 року, складає 18226,94 грн. 3% річних від простроченої суми боргу, 71322,57 грн. інфляційні збитки за користування грошовими коштами (а.с.6). Наданий розрахунок позивача суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Суд враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах N 910/16945/14 та N 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі N 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах N 905/2324/17 та N 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі N 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення суми 3 % річних та інфляційних втрат обґрунтованими та доведеними, і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. Щодо позовних вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає таке. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» додано акт №89 приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2023 року, відповідно до п.5 якого «на підставі п.4.6 Договору про надання юридичних послуг №02-01/2023 від 03.01.2023 року сторони погодили здійснити оплату за даним актом протягом тридцяти календарних днів з дня набрання законної сили рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до боржника [PERSON] ». Таким чином, суд залишає питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу без розгляду, оскільки, до позову не долучено документи, які свідчать про оплату ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги. В подальшому дане питання може бути вирішене шляхом винесення додаткового рішення по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved