Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

12 лютого 1997 року, відповідно до ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" було приватизовано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується та копією свідоцтва про право власності на житло, видане 12.02.1997 санаторієм "Лісова пісня" копією технічного паспорта на дане житло. Відповідно до даного свідоцтва, квартира була приватизована на чотирьох членів сім`ї, а саме на: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дана квартира, в силу ст. 368 ЦК України, належала усім співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту даної статті випливає, що при призначенні розміру часток співвласників спільної сумісної власності, вважається, що частка кожного з них є рівними, а тому виходячи із того, що дана квартира була приватизована на чотирьох осіб, то відповідно кожному із співвласників квартири, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належало по 1/4 частки. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.07.2002 відділом реєстрації актів громадського стану Шацького районного управління юстиції Волинської області. До складу спадщини після смерті, в тому числі, увійшла 1/4 частка вищевказаної квартири. За життя спадкодавець заповіт не склав, що підтверджується спадковою справою №50/2024, заведену приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Щелкунової І.А. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом були: дружина спадкодавця [PERSON] , та сини [PERSON] та [PERSON] . Родинні відносини між спадкоємцями та спадкодавцем підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області 11.11.1978; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області 11.11.1978; Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області 31.08.1979; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області 18.05.1984. Спадкоємці відповідно до ст. 549 ЦК України /ред.1963 року/ рахуються такими, що прийняли спадщину, оскільки проживали в спірній квартирі, яку успадкували, що підтверджується спадковою справою спадкодавця. Оскільки частка спадкодавця у квартирі становила 1/4, а спадкоємців, що прийняли спадщину було троє, то відповідно кожен із них успадкував по 1/12 частці у спірній квартирі. Проте, [INFO] [PERSON] померла, так і не оформивши свої спадкових прав після смерті чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Шацької селищної ради Шацького району Волинської області 29.07.2022. До складу спадщини після її смерті, в тому числі увійшла 1/3 частка вищезгаданої квартири (яка складається з 1/4 частки, що належала їй (була приватизована нею) та 1/12 частки, яку вона успадкувала після смерті чоловіка). За життя спадкодавиця [PERSON] заповіт не склала, що підтверджується спадковою справою №100/2022, яка заведена приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Щелкуновою І.А. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] були її сини: [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , рахуються такими, що спадщину прийняли, оскільки [PERSON] постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, а [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою, заведеною після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавиці немає. Оскільки частка спадкодавиці у квартирі становила 1/3, а спадкоємців, що прийняли спадщину було двоє, то кожен із них успадкував по 1/6 частці у спірній квартирі. Так як, до [PERSON] 1/4 частка спірної квартири перейшла в порядку приватизації, 1/12 частку даної квартири він успадкував після смерті батька, а 1/6 частку - після смерті матері, то в загальному його частка у спірній квартирі становить 1/2 (1/4+1/12+1/6. Аналогічно 1/2 частку у даній квартирі мав і [PERSON] . Проте, 07 лютого 2023 року, так і не встигнувши переоформити спадкове майно на себе, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.02.2023 Ківерцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. До складу спадщини після його смерті, в тому числі, увійшла 1/2 частка спірної квартири. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склав, що підтверджується спадковою справою №39/2024, заведеною після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Щелкуновою І.А. Тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його малолітня донька [PERSON] , яка рахується такою, що спадщину прийняла відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданого 05.02.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] немає. Оскільки спадкодавцю [PERSON] належала 1/2 частка спірної квартири, то відповідно після його смерті в порядку спадкування за законом вона перейшла до його доньки [PERSON] . Позивачі, як спадкоємці за законом, що прийняли спадщину, звернулись до нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину в порядку спадкування за законом на спірне нерухоме майно. Однак нотаріус не видала їм свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене нерухоме майно, у зв`язку з тим, що частки кожного із спадкодавців не визначені, та в правовстановлюючих документах на дану квартиру вони не визначені, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ковельського районного округу Волинської області Щелкунової І.А. від 28.05.2024 №199/02-31; №198/02-31 та від 19.04.2024 №163/02-31. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, їх представник адвокат Москалюк О.О. подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивачів та їх представника, просять позов задовольнити в повному обсязі. Шацька селищна об`єднана територіальна громада свого представника в підготовче засідання не направила. Суду подана письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та вказано, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 524 ЦК Україгни /ред. 1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України /ред. 1963 року/ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України /ред. 1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо, зокрема, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в підготовчому засіданні. На підставі ст.ст. 524, 529, 549, 560 ЦК України /ред. 1963 року/, ст.ст. 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved