Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

23 лютого 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 301. Від шлюбу сторони мають двох дітей, - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. В даний час стосунки між сторонами припинено та шлюб існує лише формально, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а тому позивач вважає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. Такі обставини й стали підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подавала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.08.2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, рахує, що примирення між ними неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] подала до суду клопотання у якому просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, зазначає, що примирення неможливе. Відповідно до ухвали судді від 20.08.2024 року прийнято до розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 05.09.2024 року на 09:30 год. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] враховуючи, при цьому, що відповідач заявила про повне визнання позову подавши відповідну заяву. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у підготовчому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2016 . Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 01.09.2016 року, серії [NUMBER] від 19.11.2020 року. Позивач не бажає зберегти шлюб та має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви поданої до суду. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу про що подала відповідну заяву. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року". Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та відзив на позов не подавала, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved