Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Бишівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказав, що 28.04.2009 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06.08.2021 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 25.08.2021 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З 19.03.2021 року і по даний час дитина проживає з ним. Два з половиною років відповідач проживає окремо від них, займається влаштуванням особистого життя, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не цікавиться його здоров`ям та не займається його лікуванням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи, факт систематичного невиконання та добровільного усунення від батьківських обов`язків, а також те, що відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, оздоровленням, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.11.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.12.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. 07.02.2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач вказала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні. Посилалась на те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою за наявності достатніх доказів, що характеризують батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Після розірвання шлюбу позивач умовив сина залишитись проживати з ним. В подальшому позивач змінив номери телефонів свого та сина, внаслідок чого відповідачка не мала можливості спілкуватись зі своєю дитиною. Відповідачка намагалася спілкуватися із сином по місцю його проживання у позивача, однак син при цьому поводив себе скуто та напружено і відмовлявся з нею спілкуватися. На думку відповідачки, така поведінка сина може бути викликана позицією позивача, який налаштовує сина проти неї. Окрім того відповідачка бере участь в утримання свого сина, [PERSON] , щомісячно надсилаючи кошти на його особистий картковий рахунок. Відповідачка офіційно працевлаштована, працює на посаді медичної сестри в неврологічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №6», характеризується позитивно як за місцем роботи, так і за місцем проживання. В свою чергу позивачем на надано суду доказів щодо ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, негативного її впливу на фізичний та духовний розвиток дитини. До звернення до суду з даним позовом у 2023 році позивач не ставив питання про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за не виконання батьківських обов`язків, не звертався зі скаргами з даного приводу до служби у справах дітей. А тому підстави для застосування до відповідачки такого крайнього заходу відповідальності, як позбавлення батьківських прав, у даній справі відсутні. Крім того, відповідачка заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, [PERSON] . Вважає, що доводи позивача про те, що відповідачка не утримує свого сина, спростовуються доданими до відзиву квитанціями та платіжними інструкціями на перерахунок коштів. Вказані докази підтверджують те, що відповідачка регулярно надсилає грошові кошти на особистий рахунок свого сина. Ухвалою суду від 09.02.2024 року витребувано у Служби у справах дітей Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] . На виконання вказаної ухвали 19.03.2024 року до суду надійшов висновок Служби у справах дітей Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області. 23.02.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач вказав, що при вирішенні питання щодо місця проживання дитини з батьком відповідач не заперечувала, рішення суду не оскаржувала. Вже три роки відповідач взагалі не спілкується з сином, не цікавиться його здоров`ям та не займається його лікуванням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, матеріальної допомоги не надає. На протязі трьох років відповідач не телефонувала сину, і не намагалася у будь-який спосіб спілкуватися з дитиною. Як тільки відповідач отримала судову повістку разом з позовною заявою про позбавлення її батьківських прав, зразу дізналася про номер мобільного телефону сина [PERSON] , і 14 лютого 2024 року зателефонувала йому, для того щоб дізнатися чи йому відомо про те, що батько подав заяву до суду про позбавлення батьківських прав, і чи він згоден? В телефонній розмові, [PERSON] не впізнав голос відповідача, та запитав, хто це? На підтвердження цього подав доказ запису телефонної розмови. Позивач вважає, що відповідач не надала до суду жодного доказу, що батько дитини у будь-який спосіб перешкоджав у спілкуванні з дитиною, чи придбати одяг по сезону, взуття, оздоровлювати дитину, займатися підготовкою до школи. Відповідач зазначає про те, що бере участь в утриманні свого сина, щомісячно надсилаючи кошти на його особистий картковий рахунок. Щодо відкриття карткового рахунку на ім`я сина [PERSON] , не заперечує. На комісії служби у справах дітей Бишівської сільської ради 19.04.2021 року відповідач дала [PERSON] банківську карточку. Банківська карточка на протязі трьох років заблокована, тобто доступу до перевірки балансу не має. При зверненні позивача у відділення банку, останньому було відмовлено надати рух коштів по даній банківській карті, оскільки дана картка прив`язана до номеру телефона відповідача. Також, працівниками банку повідомлено про те, що рух коштів, зняття готівки можливе тоді коли син отримає паспорт. 05.11.2023 року [PERSON] виповнилось 14 років, і останній отримав паспорт, але до відділення банку не звертався, і банківську карту не активував. Як зазначила відповідач, що вона бере участь в утриманні свого сина, але виникає питання, яку саме участь? [PERSON] , останніх три роки проживає з батьком, який матеріально забезпечує та піклується про нього. За три роки дитина не бачила матір, і не має бажання щоб вона формально була його матір`ю. Богдану виповнилось 14 років, і він сам виявив бажання позбавити відповідача батьківських прав. На жаль, [PERSON] згадує той день 19.03.2021 року, коли відповідачка кинула його хворого, позбавила його не тільки моральної підтримки, а й батьківської любові та уваги. Враховуючи бажання самого сина [PERSON] про позбавлення батьківських відповідача, він як батько звернувся до суду з даним позовом, надавши достатньо доказів на підтвердження заявлених вимог. Крім того, за період 2022/2023 та 2023/2024 навчальних років, зі слів класного керівника, мати [PERSON] не телефонувала, не приходила до школи і не цікавилася навчанням та шкільним життям сина, а також не відвідувала шкільні та позашкільні заходи із участю [PERSON] . Тому позивач просив зодовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 08.04.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 24.05.2024 року. Ухвалою суду від 24.05.2024 року визнано явку представника Служби у справах дітей Бишівської сільської ради у судове\~засідання,\~яке відбудеться\~21\~червня 2024\~року о\~09\~год.\~30\~хв. обов`язковою та зобов`язано службу надати матеріали оформлені при підготовці висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в тому числі протокол бесіди психолога та неповнолітнього [PERSON] . У судовому засіданні 21.06.2024 року в присутності представника Служби у справах дітей Бишівської сільської ради Савченка Я.В. заслухано думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] щодо позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав відносно нього. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що хоче позбавити свою матір батьківських прав, тому що вона не займається його вихованням, з ним не спілкується та його не забезпечує. На запитання суду чи ображається він на неї, відповів, що йому на неї всеодно, він не вважає її своєю матір`ю. На запитання суду чому він не вважає її своєю мамою, відповів, що він з нею не бачився вже три роки, спершу бажав з нею бачитися, а зараз всеодно. На запитання суду, що він розповів випадок коли конкретно мама не хотіла з ним спілкуватися, вказав, що спочатку з батьком вони до неї їздили, вона не хотіла з ними говорити, в школу не приходила. Також вказав, що хоче залишитися з батьком. На запитання суду, що можливо мама виправиться, захоче з ним спілкуватися, відповів, що йому вже всеодно, з цією людиною він нічого не хоче мати, він не вважає її мамою, йому ця людина за три роки стала не цікавою, вона не навідувала його, на початку один раз приїхала і все, і то вони нормально не поговорили. На запитання суду чому нормально не поговорили, чому не залишився з мамою, відповів, що вона завжди хотіла, щоб він залишився з нею, проте він ближче до батька. На запитання суду чи намагалася мама з ним спілкуватися, відповів, що телефонувала один раз коли вони подали на суд. На запитання суду можливо ви помиритеся, відповів, що він для себе вирішив, він не вважає її своєю матір`ю. Ухвалою суду від 12.08.2024 року витребувано у Служби у справах дітей Бишівської сільської ради рішення за наслідками розгляду питання щодо встановлення побачення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , а також матеріалів на підставі яких було прийняте таке рішення. Судовий розгляд справи відкладено до 13 години 45 хвилин 03 вересня 2024 року У судовому засіданні 03.09.2024 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Богданчук О.В. позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримали, просили їх задовольнити. Від позовних вимог щодо стягнення аліментів відмовилися. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Ганенко Р.А. проти позивних вимог заперечили, просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві. Представник Служби у справах дітей Бишівської сільської ради Савченко Я.В. позовні вимоги не підтримав, вважає за недоцільне позбавляти відповідачку батьківських прав. Вислухавши учасників справи, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06.08.2021 року шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с. 11). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 25.08.2021 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно Витягу № 203 від 17.10.2023 року Бишівської сільської ради, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Нові Опачичі, вул. Опачицька № 17, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). 24.10.2023 року старостою Козичанського старостинського округу Бояріновою Оленою Олександрівною, в присутності членів комісії та сусідів: [PERSON] - депутата Бишівської сільської ради по Козичанському старостинському округу, [PERSON] - діловода Козичанського старостинського округу, [PERSON] - сусідки, [PERSON] сусіда, проведено обстеження за адресою будинок [ADDRESS] в присутності власника будинку [PERSON] . В даному будинку постійно проживають [PERSON] [INFO] та його син [PERSON] [INFO] . Мати дитини [PERSON] за даною адресою не зареєстрована і не проживає. Батьки знаходяться в офіційному розлученні. Мати дитини знята з реєстрації по рішенню суду. Батько є єдиною особою, яка доглядає за неповнолітньою дитиною. Для дитини створені всі належні умови, є окрема кімната. В дитини з батьком тісний психологічний контакт. На протязі останніх двох років, зі слів сусідів та [PERSON] , мати дитину не відвідувала, вихованням не займалася і матеріально не допомогала (а.с. 15). Згідно довідки № 43 від 17.10.2023 року Козичанської гімназії Бишівської сільської ради Київської області, [PERSON] дійсно навчається у восьмому класі Козичанської гімназії Бишівської сільської ради. За період 2022/2023 та 2023/2024 навчальних років, зі слів класного керівника, мати [PERSON] не телефонувала, не приходила до школи і не цікавилася навчанням та шкільним життям сина, а також не відвідувала шкільні та позашкільні заходи із участю [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки віл 19.10.2023 № ЛГ00-000009, [PERSON] працював в ДП «Макарівське лісове господарство» з 01.03.2010 р. по 31.12.2022 р. і займав посаду водій автотранспортних засобів. Його дохід за період з 01.03.2010 р. по 31.12.2022 р. склав 32\~254,32 грн (а.с. 17). Згідно довідки віл 19.10.2023 № ЛГ00-000004, [PERSON] працює в Філія Макарівське лісове господарство ДП Ліси України з 02.01.2023 р. На даний момент займає посаду водій автотранспортних засобів. Його дохід за період з 02.01.2023 р. по 30.09.2023 р. склав 179\~551,78 грн (а.с. 18). Згідно характеристики № 44 від 17.10.2023 року Козичанської гімназії Бишівської сільської ради Київської області [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил, має потенціал, виявляє зацікавленості до навчання. Має довільну зорову, слухову, механічну, змішану пам`ять, добре, швидко, запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення точних та технічних предметів. На уроках уважний, активний, виконує домашнє завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Був обраний заступником голови дитячого самоврядування. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Був учасником шкільного етапу олімпіади, мовно-літературного конкурсу. Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний. Правила поведінки свідомо виконує. Користується повагою серед викладачів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Проживає з батьком та батько приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 19). Згідно характеристики № 212 від 25.10.2023 року Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець Нові Опачичі Макарівського району Київської області. Громадянин України. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Проживає разом з сином [PERSON] [INFO] . На даний час працює в філія «Макарівське лісове господарство ДП «Ліси України» водієм автотранспортних засобів. За час проживання на території Козичанського старостинського округу зарекомендував себе з позитивної сторони. За свідченням сусідів, працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний. Приймає активну участь у житті громади. Дотримується норм поведінки, уважний до людей, тактовний. Має багато друзів. Офіційно розлучений. Виховує та піклується про сина [PERSON] [INFO] . Слідкує за його станом здоров`я, за його розвитком. З сином має тісний психологічний в`язок. Скарг від сусідів не надходило. За весь цей час [PERSON] зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. На засіданнях виконкому сільської ради і адміністративної комісії не заслуховувався. Ніхто з членів сім`ї не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 20). Згідно характеристики № 02-23/36 від 19.10.2023 року Філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» [PERSON] розпочав свою трудову діяльність у 2008 році водієм пожежного автомобіля на пожежонебезпечний період державного підприємства «Макарівське лісове господарство» Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, з 13.05.2022 року по даний час працює водієм Бишівського лісництва філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України». [PERSON] добросовісно ставиться до виконання своїх посадових обов`язків. Завжди підтримує очолюваний ним автотранспортний засіб в чистоті, стежить за його технічним станом, здійснює своєчасний ремонт. Не був помічений у зловживанні шкідливими звичками, а також не допускав прогулів і запізнень. Спокійно ставиться до понаднормової роботи. Стягнень і доган за час співпраці не отримував. У колективі зарекомендував себе з позитивного боку. З усіма співробітниками у нього спокійні робочі відносини. У конфліктних ситуаціях помічений не був. Врівноважений і відповідальний (а.с. 21). Згідно довідки № 161 від 17.10.2023 року КГП «Бишівський центр ПМСД» БСР, на прийомі у лікаря ЗПСЛ дитина [PERSON] , [INFO] постійно оглядається та надається медико-профілактична допомога в кабінеті лікаря ЗПСЛ в присутності батька [PERSON] (а.с. 22). Згідно копії Витягу про державну реєстрацію прав від 13.09.2012 року та копії свідоцтва про право власності від 13.09.2012 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 23, 24). З доданих до відзиву відповідачем документів, судом встановлено наступне. Згідно характеристики від 02.02.2024 року, [PERSON] працює медичною сестрою палатною в неврологічному відділенні КНП «КМКЛ №6» з 2009 року. За час роботи в лікарні виявила себе дисциплінованою, старанною, сумлінною медичною сестрою. Оволоділа всіма навичками та маніпуляціями медичної сестри неврологічного відділення. В колективі користується заслуженим роками авторитетом та повагою зі сторони співробітників та пацієнтів. Морально стійка, скромна. Постійно підвищує свій професійний рівень. Всі доручення виконує швидко, якісно, відповідально. Бере активну участь в житті відділення та лікарні (а.с. 57). Згідно характеристики № 48 від 29.01.2024 року Бишівської сільської ради видана на громадянку [PERSON] , [INFO] . За національністю українка, освіта середня спеціальна, розлучена. Зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] . Працює з 2009 року по даний час медичною сестрою в КНП КМКЛ № 6. Громадянка [PERSON] за час проживання в селі зарекомендувала себе із позитивної сторони. Поведінка в побуті і в громадських місцях добра. Користується заслуженим авторитетом серед жителів села, ввічлива з людьми старшого віку. Компрометуючих матеріалів гр. [PERSON] по сільській раді не має, скарг від сусідів в сільську раду не надходило (а.с. 58). Згідно копій квитанцій [PERSON] перераховувала на картковий рахунок [PERSON] відповідно наступні суми: 07.09.2023 року - 2\~020,00 грн, 17.11.2021 року - 2\~000,00 грн, 19.10.2021 року - 2\~000,00 грн, 02.12.2022 року - 2\~020,00 грн, 09.02.2023 року 2\~020,00 грн, 08.12.2023 року 2\~020,00 грн, 01.03.2023 року 2\~020,00 грн, 17.08.2023 року 2\~020,00 грн, 03.04.2023 року 2\~020,00 грн, 05.09.2022 року 2\~000,00 грн, 10.11.2022 року 2\~015,00 грн, 15.12.2021 року 2\~000,00 грн, 14.01.2022 року 2\~000,00 грн, 01.05.2023 року 2\~020,00 грн, 11.05.2022 року 2\~000,00 грн, 18.10.2022 року 2\~000,00 грн, 13.06.2023 року 2\~020,00 грн, 17.02.2022 року 2\~000,00 грн, 20.07.2022 року 2\~000,00 грн, 05.01.2023 року 2\~020,00 грн, 20.09.2021 року 2\~000,00 грн, 06.04.2022 року 2\~000,00 грн, 08.01.2024 року 2\~020,00 грн, 19.08.2022 року 2\~000,00 грн, 14.06.2022 року 2\~000,00 грн, 02.11.2023 року 4\~040,00 грн, 12.07.2023 року 2\~020,00 грн (а.с. 59-65). Крім того, судом встановлено, що Рішенням № 49 від 07.03.2024 року виконавчого комітету Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини сина [PERSON] (а.с. 86). Згідно висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Бишівської сільської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 83-85). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бишівської сільської ради у вказаному висновку з-поміж іншого посилався на те, що [PERSON] заперечила проти позбавлення батьківських прав та зазначила, що після розірвання шлюбу батько дитини умовив сина залишитися проживати з ним. В подальшому змінив номер телефона свій та сина, внаслідок чого [PERSON] не мала можливості спілкуватися зі своєю дитиною. Намагалась спілкуватися із сином по місцю проживання разом із батьком, однак син при цьому поводив себе скуто та напружено і відмовлявся з нею спілкуватися. [PERSON] повідомила, що така поведінка сина може бути викликана позицією батька, який налаштовує сина проти неї. Окрім того [PERSON] бере участь в утриманні свого сина [PERSON] , щомісячно надсилаючи кошти на його особистий картковий рахунок. Підтвердила даний факт копіями квитанцій. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, за станом здоров`я може виконувати батьківські обов`язки, до кримінальної відповідальності не притягувалася, проживає разом із своїми батьками та молодшим братом за адресою: [ADDRESS] . Родина проживає у приватному будинку, умови проживання якого відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах чисто, присутні необхідні меблі та побутова техніка, для малолітнього [PERSON] передбачена окрема кімната, окреме спальне місце, місце для навчання та розвитку. Створені необхідні умови для проживання, навчання та виховання дитини (акт обстеження мов проживання від 22 лютого 2024 року служби у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради). Питання розглянуто Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бишівської сільської ради та не встановлено вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , та є передчасним. Також членами комісії не встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. [PERSON] , [INFO] , виявила заінтересованість у збереженні родинних відносин з своїм сином [PERSON] , засвідчила своє бажання та прагнення налагодити контакт з ним, брати активну участь у його житті та вихованні. Позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб, які не виконають своїх батьківських обов`язків і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дитини. Налагодження родинних зв`язків, близьких та довірливих відносин у сім`ї буде лише сприяти позитивному результату у долі дитини. При дослідженні судом диску із записом телефонної розмови відповідачки із дитиною [PERSON] , суд зазначає, що така розмова відбулася після відкриття провадження у даній справі, дитина спілкуватися з матір`ю скуто та повідомила, що обізнана про справу. Щодо поданих відповідачкою копій листування з класним керівником сина [PERSON] (а.с. 110), суд зазначає, що такі датовані вересеннем, жовтнем, листопадом 2021 року. Також судом встановлено, що 10.09.2021 року на підставі заяви про приєднання № 651724211/100921 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок» (а.с. 117-120). 19.02.2024 року практичним психологом [PERSON] проведено індивідуальну психологічну бесіду з [PERSON] та зроблено висновки, що хлопчика переслідує тривога через конфлікт між батьками. Вважає, що вся провина розлучення через маму. Про причини розлучення знає тільки з позиції батька. Хоче проживати з батьком і не має бажання спілкуватися з мамою. Також дитина знаходиться під впливом батька. Розповідає про розлучення батьків з погляду батька, повторює слова та ситуації, які розповідав батько. Також психологом надано рекомендаці ї: намагатися спробувати налагодити зв`язок з мамою, поговорити з нею, обдумати власну ситуацію з позиції мами, спробувати знайти в собі сили та ресурс, щоб помиритися та пробачити маму, використовувати поради «як спілкуватися з батьками» (а.с. 125). Також на підтвердження своїх заперечень щодо позову, відповідачем подані копії листів переписки з позивачем, заяву відповідачки до Служби у справах дітей Бишівської сільської ради з проханням провести психологічну консультацію психологом її сину разом з нею, відповідь служби на її звернення, заяву відповідача до Міського центру дитини, заяву до Служби у справах дітей Київської обласної державної адміністрації. Всі вказані документи датовані 2021 роком (а.с. 132-145). Також судом встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бишівської сільської ради від 21.10.2021 року, рішенням виконавчого комітету Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області № 126 від 21.10.2021 року встановлено спосіб участі матері [PERSON] у вихованні щодо малолітньої дитини [PERSON] . Зобов`язано обох батьків дитини належним чином виконувати батьківські обов`язки (а.с. 156-159). На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бишівської сільської ради від 23.04.2021 року розглядалося питання щодо місця проживання дитини [PERSON] з батьком (а.с. 160-162). Рішенням виконавчого комітету Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області № 33 від 28.04.2021 року затверджено висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 163, 164-165). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного Кодексу України, а саме: ст. ст. 150, 164, 166, 181 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п.\~16\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 30.03.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~усунення і\~про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав батька (матері), який (яка) не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки бажає спілкуватись та бачитись з дитиною, не втратив інтересу до дитини, до участі у її вихованні та має намір і вчиняє дії для відновлення з нею відносин не відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі - Закон). Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону). Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав як винятковий захід є істотним правовим наслідком як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21, провадження № 61-8918сво23. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (MAMCHUR v. UKRAINE), заява № 10383/09, пункт 100, ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, пункт 51). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг вказувати про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (HUNT c. UKRAINE), заява № 31111/04, пункти 57, 58). Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки недостатньо спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 07 листопада 2023 року у справі № 601/928/22. Судова практика щодо застосування статті 164 СК України є усталеною. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини слід задовольнити, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини. Дійшовши висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~в частині\~позбавлення відповідача\~батьківських прав\~відносно її\~неповнолітнього сина,\~суд зазначає,\~що хоча\~позбавлення батьківських\~прав є\~заходом крайнього\~впливу на\~осіб,\~які не\~виконають своїх\~батьківських обов`язків\~і повинен\~застосовуватись у\~випадках свідомого\~та умисного\~ухилення батьком\~(матір`ю)\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~проте такий\~захід застосовується\~з урахуванням\~інтересів дитини, застосування переслідує мету захисту прав дитини та є необхідним. На даний час налагодження родинних зв`язків, близьких та довірливих відносин у сім`ї за встановлених судом обставин не буде сприяти позитивному результату у долі дитини. За встановлених судом обставин висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бишівської сільської ради щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] оцінює критично. Суд враховує те, що після розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання дитини з батьком, мати після 2022 року і до моменту звернення до суду з даним позовом не вчиняла дій щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкувалася з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надавала дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. При цьому, судом не встановлено підстав, які б перешкоджали цьому, що свідчить про нехтування нею своїми обов`язками. До посилань відповідача на те, що вона не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, оскільки вона перераховувала кошти на його утримання, суд відноситься критично, так як утримання дитини є її обов`язком. При цьому, відповідно до ст. 169 СК України, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обставини,\~що враховуються\~при визначенні\~розміру аліментів,\~визначені ст.\~182\~СК України.\~Крім того,\~відповідно до\~ч.\~2\~вказаної статті\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Крім того, суд не приймає відмову позивача від позову в частині стягнення аліментів, оскільки вона суперечить закону та порушує права неповнолітньої дитини [PERSON] на його утримання матір`ю.\~ Тож, враховуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на дитину, підлягає задоволенню, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, не звільняє від обов`язку щодо її утримання, обставин які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, тому його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1 073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved