Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в обґрунтування вимог якої зазначила, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти та має відповідну заборгованість, на підставі статті 196 СК України позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню по аліментах в сумі 494\~145 гривень 95 копійок (а.с. 45 48). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідачем надано відзив на позов у якому він заперечив щодо заявлених до нього вимог просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що він не ухилявся від сплати аліментів та здійснював їх сплату як за домовленістю із позивачкою в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 гривень 00 копійок щомісяця, так і через орган ДВС; також, відповідач зазначив, що він має на утриманні п`ять осіб, а здійснений позивачкою розрахунок пені суперечить відомостям про сплату аліментів (а.с. 55 63). Представником позивачки подано відповідь на відзив у якому він не погодився із запереченнями відповідача викладеними у відзиві та наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 84 86). Відповідачем надано письмові пояснення по справі за змістом яких він зазначив про усні домовленості із позивачкою про розмір сплати ним аліментів та наголосив на тому, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини (а.с. 91 98). Ухвалою від 22 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про поновлення пропущеного строку та залишено без розгляду заяву [PERSON] про розгляд справи за правилами спрощеного судового провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 127). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням від 13 грудня 2022 року\~Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 грудня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 71 75). Із наданих позивачкою на підтвердження своїх доводів розрахунків, вбачається, що станом на 23 квітня 2024 року заборгованість по аліментах становить 319\~137 гривень 25 копійок (а.с. 10, 11 12). Відповідачем також надано суду довідку-розрахунок № 35994668 від 21.05.2024 року старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Я. Самойловської, відповідно до якого станом на 21 травня 2024 року заборгованість по аліментах становить 317\~408 гривень 97 копійок (а.с. 77 78). Вирішуючи справу по суті, суд керується наступною нормою цивільного законодавства та виходить з такого. Відповідно до норми частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, важливим є встановлення наявності або відсутності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти. З`ясовуючи дане питання, суд враховує наступне. Як вбачається із доданого до позову розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2101/4419/12, відповідач в меншому ніж нараховано, але стабільно щомісяця сплачував аліменти в розмірі 2\~000 гривень /за виключенням жовтня і листопада 2017 року та січня, лютого, березні і червня 2018 року в яких сума платежу становила розмір менший 2\~000 гривень 00 копійок/; також, не було здійснено сплату аліментів у вересні 2017 року (а.с. 10). У зв`язку із цим, у наведений період 2017 2020 років у відповідача утворився борг по сплаті аліментів у розмірі 330\~544 гривні 00 копійок, що відображено у вказаному розрахунку. Тобто, слід зауважити, що у відповідача утворився борг по сплаті аліментів у розмірі 330\~544 гривні 00 копійок саме в період часу 2017 2020 років. При цьому, заслуговує на увагу той факт, що у виконавчому провадженні № 35994668 органом ДВС було отримано заяву від 12.01.2021 року позивачки у якій вона просила повернути виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів без подальшого виконання та зазначила, що вона не має претензій до відповідача по сплаті аліментів (а.с. 76, 103). Натомість, позивачка не повідомила суду про вказану обставину. Зокрема, на думку суду, вказана обставина підтверджує викладені за змістом відзиву заперечення відповідача про те, що у 2018 році сторони мали усну домовленість про порядок сплати аліментів, а тому позивачка й подала до органу ДВС зазначену заяву. Одночасно, суд наголошує на тому, що вказану заяву позивачки про повернення виконавчого листа без виконання було подано в січні 2021 року, тобто саме в то період часу, коли у відповідача утворився борг по сплаті аліментів у розмірі 330\~544 гривні 00 копійок за період 2017 2020 років. Проте, позивачка не вживала заходів стовно стягнення цього боргу або стягнення неустойки (пені) за боргом, а навпаки вирішила припинити примусове стягнення аліментів із відповідача. В подальшому, за період із січня 2021 року по червень 2024 року, відповідач пропустив платіж у десяти місцях, однак потім здійснював оплату аліментів у більшому ніж нараховано розмірі, що підтверджується довідкою-розрахунком № 35994668 від 21.05.2024 року старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Я. Самойловської (а.с. 77 78). У зв`язку із цим, у наведений період 2021 червень 2024 років у відповідача відсутній борг по сплаті аліментів та наявна переплата нарахованого розміру аліментів за даний період в сумі 13 135 гривень 03 копійки, що встановлено судом шляхом арифметичної дії віднімання загальної сплаченої суми аліментів від загальної нарахованої суми аліментів за вказаний період часу. Нараховано аліментів: - 32\~236 гривень 87 копійок (за 2021 рік); - 32\~024 гривні 86 копійок (за 2022 рік); - 19\~034 гривні 28 копійок (за 2023 рік); - 8\~821 гривня 35 копійок (по 01 червня 2024 року), всього 92\~117 гривень 36 копійок. Сплачено аліментів: - 26\~786 гривень 68 копійок (за 2021 рік); - 29\~973 гривні 58 копійок (за 2022 рік); - 32\~803 гривні 43 копійки (за 2023 рік); - 15\~688 гривень 70 копійок (по 01 червня 2024 року), всього 105\~252 гривні 39 копійок. Як наслідок, є неправдивими і такими, що не відповідають дійсності наведені за змістом позову твердження позивачки про те, що відповідач «продовжує свідомо ухилятись від сплати заборгованості», а тому суд не приймає їх до уваги та відхиляє, оскільки починаючи з із грудня 2022 року відповідач систематично і щомісяця сплачує аліменти у розмірі більшому ніж їх нараховано, що підтверджується довідкою-розрахунком № 35994668 від 21.05.2024 року старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Я. Самойловської (а.с. 77 78). Також, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] інвалід ІІ групи, дружина [PERSON] та двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими під час розгляду справи відповідачем письмовими доказами (а.с. 99, 106, 107 108, 109, 110 112, 116, 117, 118) Крім того, із листа № 2872 від 22 січня 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що надіслану за місцем роботи відповідача постанову державного виконавця від 28.12.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, було повернуто без виконання через помилку в назві установи (а.с. 102). Безперечно, відповідач як особа, яка зобов`язана сплачувати аліменти, не винен в помилці у постанові державного виконавця. Однак, вказана обставина безумовно також призвела до утворення боргу відповідача по сплаті аліментів за період 2017 2020 років. Таким чином, суд приходить до логічного і послідовного висновку про те, що заборгованість виникла не з вини відповідача, оскільки борг утворився внаслідок помилки в постанові державного виконавця від 28.12.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника та, у зв`язку із усними домовленостями сторін про порядок сплати аліментів з початку 2018 року. У зв`язку із цим, у суду відсутні правові підстави для застосування норми частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, оскільки через відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти у виникненні заборгованості, у позивачки як в одержувача аліментів не виникло права на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За таких обставин, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. При цьому, згідно із вимогами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судовий збір слід покласти на позивачку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved