Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

02.06.2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №3489603238-63330 від 07.04.2021 у розмірі 20790, 00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн та судовий збір 3028,00 грн. Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що 07\~січня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Інкасо Фінанс»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~позики №3489603238-63330,\~відповідно до\~якого,\~Кредитодавець надав\~Позичальнику грошові\~кошти в\~сумі 3\~500,00\~грн шляхом\~перерахування кредитних\~коштів на\~банківську картку\~Позичальника,\~зареєстровану для\~цієї цілі\~в особистому\~кабінеті на\~сайті Кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №3489603238-63330 від 07.04.2021, що акцептована Відповідачем 07.04.2021, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. Пропозиція (оферта) на укладення електронного договору позики №3489603238-63330 підписано позичальником, яким є [PERSON] електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позивальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 07.04.2021, дата повернення кредиту- 27.04.2021(включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідач взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором не виконав, станом на 10.05.2024 відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 20790, 00 грн, з яких: 3\~000,00 грн заборгованість за кредитом; 17 790, 00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Ухвалою від 17.07.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд по справі без виклику сторін. 19.08.2024 сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що проценти за користування кредитом не підлягають стягненню, оскільки нараховані поза межами строку кредитування, а строк кредитування не було пролонговано. Також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, виходячи з вимог розумності, справедливості, пропорційності та складності виконаної адвокатом роботи. \~ \~ \~ \~Представник позивача\~подала письмові\~пояснення на\~відзив,\~в яких\~вказала,\~що відповідачем\~не було\~надано ніяких\~доказів виконання\~зобов?язань,\~в тому\~числі доказів\~невірного нарахування\~виниклої суми\~заборгованості по\~відсоткам,\~відповідно до\~умов Договору,\~які підлягають\~застосуванню у\~період прострочення,\~в тому\~числі шляхом\~проведення та\~надання власного\~контррозрахунку за\~встановленою відсотковою\~ставкою.\~Відповідачем не\~були зроблені\~арифметичні розрахунки\~суми заборгованості\~належним чином\~та у\~відповідності до\~всіх визначених\~та погоджених\~сторонами умов\~договору. Пунктом 2.7.\~Договору позики\~встановлено,\~що плата\~за користування\~Кредитом нараховується\~в процентному\~значенні,\~за фактичну\~кількість днів,\~користування Кредитом,\~визначену у\~п.п.\~2.3.\~цього Договору\~та починається\~у дату\~списання Кредитних\~коштів з\~Рахунку Товариства\~й закінчується\~у дату\~зарахування суми\~кредиту та\~плати за\~користування Кредитом\~на Рахунок\~Товариства.\~Позивачем не\~надано суду\~доказів,\~що під\~час укладення\~спірного договору\~він не\~був ознайомлений\~з усіма\~його умовами,\~передбаченими законом,\~або діяв\~на умовах\~зазначених як\~вкрай невигідних\~для себе. Відповідач не\~заперечує факт\~укладання договору.\~Тобто,\~позичальник свідомо\~обрав саме\~ті умови,\~які йому\~були зручними\~та виконав\~умови договору,\~тим самим\~підтвердив виникнення\~відносин між\~сторонами.\~Таким чином,\~до підписання\~договору позичальнику\~було надано\~всі можливості\~для ознайомлення\~з умовами\~договору,\~в тому\~числі розміщена\~інформація на\~сайті товариства.\~Крім того,\~зважаючи на\~дистанційний порядок\~укладення договору,\~позичальник мав\~необмежений час\~для вибору\~строку та\~суми позики,\~а також\~для ознайомлення\~з умовами\~які він\~сам обрав\~та прийняття\~зваженого рішення.\~Позичальник засвідчив\~факт належного\~ознайомлення з\~умовами Договору,\~в тому\~числі підписавши\~Договір,\~в якому\~визначені розмір\~та порядок\~нарахування відсотків. Виходячи з\~чого,\~вбачається,\~що стягувачем\~у відповідності\~до домовленостей\~між сторонами,\~що викладені\~в даному\~Договорі позики,\~було правомірно\~нараховано відсотки\~в межах\~дії даного\~Договору. Всі інші доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обгрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. Щодо стягнення судових витрат у вигляді правової допомоги, то відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь яких доказів на підтвердження такої позиції. Просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що 07 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3489603238-63330. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 07.04.2021, дата повернення кредиту- 27.04.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим, ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Підписанням Договору позики відповідач також підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 05 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05-08/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики №3489603238-63330 від 07.04.2021 року. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики №3489603238-63330 від 07.04.2021 року. Станом на 10.05.2024 відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 20790, 00грн, з яких: 3\~000,00 грн заборгованість за кредитом; 17 790, 00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у форматі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даним в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно п.\~5.4.\~Договору про\~відступлення права\~вимоги з\~моменту відступлення\~(передачі)\~Кредитором Новому\~кредитору Права\~вимоги,\~Новий кредитор\~є таким,\~що замінив\~Кредитора у\~правовідносинах з\~Боржниками,\~що існують\~на дату\~відступлення (передачі)\~Прав вимоги\~та мають\~відношення до\~Прав вимоги,\~зокрема Новий\~кредитор мас\~право здійснювати\~нарахування та\~стягнення процентів\~та/чи\~процентів,\~за прострочення\~виконання грошового\~зобов?язання (відповідно\~до статті\~625\~Цивільного кодексу\~України)\~за Договором\~позики (в\~тому числі\~за періоди\~що передували\~відступленню прав\~вимоги,\~якщо такі\~нарахування не\~були здійсненні\~Кредитором)\~за умови\~дотримання вимог\~чинного законодавства\~України,\~нарахування та\~стягнення штрафних\~санкцій за\~порушення Боржниками\~грошових зобов?язань,\~нарахування будь-яких\~платежів і\~комісій,\~а також\~право вимагати\~у Боржників\~відшкодування збитків,\~завданих неналежним виконанням грошових зобов?язань, відповідно до законодавства та умов Договору позики. А тому суд погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача 20790, 00 грн, з яких: 3\~000,00 грн заборгованість за кредитом; 17 790, 00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Що стосується доводів відповідача з приводу нарахування процентів поза\~межами строку\~кредитування,\~то слід зазначити наступне. Відповідач не заперечував факт укладання договору. Тобто, [PERSON] свідомо обрав саме ті умови, які йому були зручними та виконав умови договору, тим самим підтвердив виникнення відносин між сторонами. Таким чином, до підписання договору відповідачу було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі розміщена інформація на сайті товариства. Крім того, зважаючи на дистанційний порядок укладення договору, він мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. Відповідач засвідчив факт належного ознайомлення з умовами договору, в тому числі підписавши договір, в якому визначені розмір та порядок нарахування відсотків. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у сумі 17 790, 00 грн за період дії кредитного Договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог ТОВ «Коллект Центр», так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором склалася заборгованість, яка в добровільному порядку боржником не погашена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028, 00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved