Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири, в якій просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду завдану залиттям квартири [ADDRESS] у розмірі 47795,80 грн, моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн, витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у розмірі 5975,00 грн та судовий збір у розмірі 1073,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності та члену її сім`ї [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Протягом тривалого періоду з квартири [ADDRESS] відбувається залиття квартири позивачки. Відповідно до Акту складеного у складі комісії: майстрів дільниці №8 КП «ЖКС «Фонтанський» Гвоздовської Т., [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , при виході на адресу: [ADDRESS] було виявлено залиття. Зі слів власника квартири [ADDRESS] залиття постійне. В ванній кімнаті на стелі та стінах сліди залиття. В ході обстеження було виявлено, що у кв. [ADDRESS] у ванній кімнаті наявна теча примикання каналізації з ванною, власник кв. [ADDRESS] доступу не надає. Оскільки [PERSON] відмовилась в досудовому порядку врегулювати спір позивачка вимушена була звернутися 11.05.2023 з заявою до судового експерта [PERSON] щодо проведення будівельно-технічного експертного дослідження та надати висновок експерта щодо вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення №1, 2, 4, 5 квартири [ADDRESS] . Відповідно до висновка експерта від 05.07.2023 розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень №1,2,4,5 квартири [ADDRESS] складає 47795,80 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 42 43). 25.10.2023 на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Колосовської Л.Л. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема, зазначила, що позовні вимоги\~відповідачка не\~визнає,\~позов вважає\~необґрунтованим га\~безпідставним.\~Вказала,\~що відповідачці\~на праві\~приватної власності\~належить квартира\~ [ADDRESS] ,\~яка розташована\~на 3\~поверсі.\~Квартира позивачки\~ [ADDRESS] ,\~розташована поверхом\~нижче,\~під її\~квартирою.З актом від 21.03.2023 відповідачка не погоджується, оскільки комісія майстрів дільниці №8 КП «ЖКС «Фонтанський» до її квартири не заходила, акт у її присутності не складала, про складання акту, вона дізналася після подання позивачем позовної заяви. 04.01.2023 до її квартири приходив слюсар-сантехник Зайцев, який повідомив, що його викликала сусідка кв. [ADDRESS] через те, що нібито з ванної кімнати квартири відповідачки відбувається залиття ванної кімнати її квартири. Під час огляду слюсарем-сантехником усіх інженерних комунікацій в її квартирі, течі не виявлено, про що були зроблені відповідні фото. Також позивачка, неодноразово приходила до її квартира та оглядала усі інженерні комунікації, жодного разу течі виявлено не було. Також 02.05.2023 після приходу позивачки була зроблена відео фіксація, на якій видно, що у ванній кімнаті суха підлога, відсутні будь-які сліди залива, та несправності комунікацій. Також, після отримання позову, 09.10.2023 були зроблені фото інженерних комунікацій в ванній кімнаті, на яких відсутні сліди течі. Крім того зазначила, що наданий позивачкою до матеріалів справи акт не відповідає формі, відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття та осіб, відповідальних за спричинену шкоду. Вважає, що акт, наданий позивачкою не встановлює дійсної причини залиття квартири [ADDRESS] та на підставі цього акту неможливо встановити протиправність дій та/або бездіяльності відповідачки у залитті, причинний зв`язок між ним та завданою шкодою позивачу, а також вину відповідачки у заподіянні шкоди. Цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачці саме з вини відповідачки. Висновок експерта № ЕD-2514-1-2112.23 будівельно-технічного експертного дослідження від 05 липня 2023 року не встановлює дійсної причини залиття квартири позивачки, та не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачці саме з вини відповідачки. З заяви позивачки на ім`я Одеського міського голови від 19.06.2023 також неможливо встановити протиправність дій та/або бездіяльності відповідачки у залитті, причинний зв`язок між ним та завданою шкодою позивачу, а також вину відповідачки у заподіянні шкоди. Позивачкою не надано жодного доказу щодо спричинення моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивачка оцінила свої моральні страждання (а.с. 47 53). 03.11.2023 від представника позивачки [PERSON] - адвоката Бикова Д.Ю., на адресу суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» 02.11.2023 відповідь на відзив, відповідно до якої зокрема зазначив, що акт про залиття повністю відповідає Додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Основною метою\~при складанні\~акту залиття\~квартири є\~встановлення причини\~залиття та\~осіб відповідальних\~за спричинену\~шкоду. В акті вказано, що «в ході обстеження було виявлено, що у квартирі [ADDRESS] виявлено в ванній кімнаті течі примикання каналізації з ванною». Крім того, в акті зазначено, що власник кв. [ADDRESS] не надає доступу до квартири. Тобто, факт того, що відповідач не з`явився на складання акту, не допустив комісію до своєї квартири, не перешкоджає складанню акту та встановленню факту залиття. Оскільки залиття відбувається систематично з листопада 2022 року, то дата не зазначена, крім того, у зв`язку з тим що відповідачка не усуває недоліки через які здійснюється затоплення квартири позивачки систематично і по теперішній час. Зазначив, що відповідачка у відзиві зазначає, що оскільки висновок експерта не встановлює дійсної причини залиття, тому він не може бути допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачу саме з вини відповідачки, однак будівельно-технічне експертне дослідження відбувалось в квартирі [ADDRESS] , а не в квартирі відповідачки доступу до якої не надається, у зв`язку з чим судовий експерт не має змоги надати таку інформацію. Судовий експерт не має повноважень встановлення вини, оскільки відповідно до норм чинного законодавства не передбачено що судовий експерт має повноваження щодо визнання вини особи яка здійснила затоплення, встановлення вини тих чи інших осіб належить до компетенції суду. Крім того, питання на дослідження судовому експерту ставилося щодо встановлення розміру збитків заподіяних залиттям квартири. Також зазначив, що позивачка неодноразово намагалася звернутися до особи яка винаймає квартиру у відповідачки, оскільки відповідачка не проживає у належній їй квартирі. Крім того, позивачка неодноразово зверталась до управляючої компанії, яка не мала можливості так само як і позивачка потрапити до квартири, зв`язатися з відповідачко для огляду та вирішення питання в досудовому порядку щодо залиття квартири позивачки (а.с. 69 71). 24.11.2023 на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Колосовської Л.Л. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зокрема зазначила, що позивачка вказує, що відповідачка не з`явилася на складання акту 21.03.2023, при цьому не надає жодного доказу про її повідомлення відносно складання акту. Також позивачка вказує, що комісією в ході обстеження кв. [ADDRESS] було виявлено у ванній кімнаті течі примикання каналізації з ванною, та при цьому зазначає, що власник квартири [ADDRESS] не надає доступу до квартири, що суперечить зазначеному. Позивачка вказує, що експерту також не надавався доступ до квартири відповідачки, але у висновку експерта не зазначено, що він намагався здійснити доступ до її квартири з метою встановлення причини залиття кв. [ADDRESS] . Також вказала, що не погоджується з актом від 31.10.2023 ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс», наданим позивачкою разом з відповіддю на відзив, оскільки комісія майстрів ТОВ КК «Сервіс Плюс» до квартири відповідачки не заходила, акт у її присутності не складала, про складання акту, відповідачка дізналася після подання позивачем відповіді на відзив. До того ж, вказаний акт був складений 31.10.2023, на наступний день після отримання позивачкою відзиву на позовну заяву, де було зазначено про невідповідність акту від 21.03.2023 законодавству України. Наданий доказ вважає неналежним, недопустимим доказом та таким, що не може братися до розгляду судом. Даний акт від 31.10.2023 також не стосується предмета доказування в даній справі, оскільки предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені позовні вимоги, а саме обставини викладені у позові, зокрема про нібито постійне залиття квартири позивачки з 01 листопада 2022 року по день складання акту майстрами дільниці №8 КП «ЖКС «Фонтанський» від 21.03.2023 (а.с. 81 85). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2024 року закрито підготовче засідання\~по цивільній справі та\~призначено\~справу до судового розгляду по суті. У судових засіданнях позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідачки - адвокат Колосовська Л.Л. у судових засіданнях позов не визнала та просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 1994 року за № 19-1076 квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно з Актом від 21.03.2023 складеного комісією у складі: майстрів дільниці №8 КП «ЖКС «Фонтанський» Гвоздовської Т., [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , при виході на адресу: [ADDRESS] було виявлено залиття. Зі слів власника квартири [ADDRESS] залиття постійне. В ванній кімнаті на стелі та стінах сліди залиття. В ході обстеження було виявлено, що у кв. [ADDRESS] у ванній кімнаті течі примикання каналізації з ванною. Власник кв. [ADDRESS] доступу не надає (а.с. 14). 19.06.2023 [PERSON] звернулася з заявою на ім`я Одеського міського голови, в якій зазначала, що з 01 листопада 2022 року сусіди з кв. [ADDRESS] систематично заливають. Просить провести компенсацію та ремонт її квартири (а.с. 13). Відповідно до висновку експерта № ЕD-2514-1-2112.23 будівельно-технічного експертного дослідження від 05 липня 2023 року, який складено судовим експертом [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 11.05.2023, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень №1, 2, 4, 5 квартири [ADDRESS] складає 47795,80 грн (а.с. 15 33). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2016 року № 1469 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75263223 від 08.12.2016 відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 60, 61). Згідно з технічним паспортом на квартиру квартира [ADDRESS] (а.с. 62 - 63). За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно до ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та з`ясування питання, чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир, або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма цього акта встановлена в додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття його квартири саме з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Разом із тим, із змісту Акту від 21.03.2023 про залиття слідує, що він засвідчує факт залиття квартири [ADDRESS] , при цьому через відсутність обов`язкових даних, які мають бути відображені в цьому документі, цей Акт складений з порушенням вимог Правил, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди; також у вказаному акті відсутні дані про те, що вина власника квартири [ADDRESS] у залитті встановлена. Зокрема,\~посилання в\~акті на\~виявлені в ході\~обстеження кв.44\~у ванній\~кімнаті течі\~примикання каналізації\~з ванною,не можна вважати обґрунтованим, оскільки зі змісту акту слідує, що комісією огляд зазначеної квартири не проводився. З вказаного акту також не можливо встановити дати залиття (період у який таке залиття відбулося), ушкодження завдані залиттям квартири та в чому саме полягало порушення каналізаційної системи, тобто не зазначено які саме сантехнічні прилади або комунікації з водопостачання та водовідведення зазнають протікань, та відповідно, чи саме з вини відповідача завдана шкода. Таким чином, зі змісту зазначеного акту не вбачається, що комісія встановила причини залиття квартири та особу, внаслідок дій або бездіяльності якої сталось залиття. Акт про залиття це обов`язковий документ, який складається комісією з метою фіксування події та з`ясування причин залиття приміщення. Стороною відповідача, на спростування доводів позивача про наявність течі у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , а також на підтвердження відсутності будь-яких наслідків залиття, несправності комунікацій проведено фотофіксацію вказано приміщення та долучено до матеріалів справи фотознімки від 04.01.2023. Оскільки висновок експерта ґрунтується виключно на копії Акту від 21.03.2023, який як встановлено судом, не відповідає вищенаведеним вимогам Правил, суд вважає зазначений висновок експерта № ЕD-2514-1-2112.23\~будівельно-технічного\~експертного дослідження\~від 05\~липня 2023\~рокуненалежним доказом заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем. Посилання позивачки на акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 16.10.2023 та акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 31.10.2023, суд вважає неспроможним, оскільки такі складені після складання Акту від 21.03.2023, висновку експерта № ЕD-2514-1-2112.23 та не встановлюють причину залиття, а також особу, внаслідок дій/бездіяльності якої воно сталось. На думку суду, встановлені судом обставини щодо відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, коли сталося залиття квартири позивачки, що це залиття сталося з квартири розташованої поверхом вище та з вини власника квартири розташованої поверхом вище, яким є відповідач у справі, є підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири. За приписами п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed