Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла у травні 2022 року. В обґрунтування позову зазначила, що під час воєнних дій внаслідок збройної агресії російської федерації, в травні 2022 року при прямому попаданні в будинок [ADDRESS] загинули її батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок. Заповіт за життя спадкодавець не складала. Враховуючи, що позивач залишилась єдиним спадкоємцем першої черги ( чоловік спадкодавця загинув разом з нею) після смерті [PERSON] , вона бажає прийняти спадщину. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тому , що вона пропустила встановлений законом строк, а також при перевірці документів про родинні зв`язки було встановлено, що в актовому записі про її народження її прізвище і прізвище батьків зазначено українською мовою як « [PERSON] », також в свідоцтві про її шлюб зазначено прізвище нареченої « [PERSON] . А в свідоцтві про смерть матері зазначено прізвище « [PERSON] ». Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельніковському районі Дніпропетровської області було відмовлено у внесені змін в дошлюбне прізвище нареченої з посиланням на те, що в первинних записах про шлюб батьків, в її свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , а ці документи є похідними від яких походить написання родового прізвища. Тому просить встановити родинні відносини із спадкодавцем та встановити додатковий строк для прийняття спадщини який було пропущено з поважних причин. Зазначає, що строк на прийняття спадщини співпав з початком військової агресії рф, та з початком активних військових дій на території Донецької області, де відкрилась спадщина. З квітня 2022 року вона виїхала та проживає в Дніпропетровській області. З 16 05.2022 року по 30.09.2022 року смт.Дробишеве, де проживали та загинули батьки, перебувало під окупацією. Тіла батьків залишились під завалами будинку. І лише у грудні 2022 року, після де окупації вдалось встановити особу померлої матері позивачки. Позивачці було видане 09.12.2022 року лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] . Нею було отримане свідоцтво про смерть [PERSON] , в якому зазначена дата смерті « травень 2022 року», а тому часом відкриття спадщини слід вважати 31 травня 2022 року. Таким чином строк прийняття спадщини сплив 01.12.2022 року. Проте раніше звернутись до нотаріуса вона не мала можливості тому що лікарське свідоцтво про смерть вона отримала лише 09.12.2022 року. Лише 05.04.2023 року вона отримала свідоцтво про смерть..Вважає поважною причину пропуску і просить поновити Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2024 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів із Першої Синельніковської нотаріальної контори копії нотаріальної справи, витяги зі Спадкового реєстру…, у Лиманської міської військової адміністрації інформацію про коло спадкоємців які були зареєстровані зі спадкодавцем на момент смерті. Ухвалою суду від 02 .07. 2024 року було закрите підготовче судове засідання . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надали до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, подав відзив на позовну заяву. Дослідивши заяви по суті справи та надані докази суд встановив наступні фактичні обставини. Так, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2023 року Виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниковського району Дніпропетровської області за актовим записом №16 від 05.04.2023 року зареєстрована смерть [PERSON] , [INFO] . Датою смерті зазначено травень 2022 року. Свідоцтво про смерть видано на підставі лікарського свідоцтва про смерть №316 від 09.12.2022 року. Причина смерті не встановлена через обвуглювання трупу. Відомості про загибель від збройної агресії рф від вибуху [PERSON] та [PERSON] внесені до ЄРДР за заявою [PERSON] . Із аналізу Витягу з Державного реєстру про шлюб від 09.08.2022 року,свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.11.1986 року встановлено, що дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » в українській транскрипції. В наданій позивачкою копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,яке оформлено російською мовою, зазначено відомості про дитину « [PERSON] » дата народження [INFO] . Відомості про батьків російською мовою. Батько : « [PERSON] » , мати « [PERSON] » Свідоцтво про одруження батьків позивачки оформлено російською мовою . Прізвище нареченого « [PERSON] , 1937 года рождения» прізвище нареченої [PERSON] 1939 года рождения» Шлюб зареєстровано за актовим записом №22 від 20.07.1961 року . Після одруження прізвище нареченої змінено на « [PERSON] ( рос.)» Синельниківським відділом ДРАЦС у Синельниковському районі Дніпроптровської області відмовлено [PERSON] у внесені змін дошлюбного прізвища на « [PERSON] » відмовлено, тому що в Державному реєстрі актів цивільного стану зазначені відомості про батьків в свідоцтві про одруження та в свідоцтві про народження як « [PERSON] ». Немає підтвердження написання прізвища українською мовою , а тому відмовлено, тому що свідоцтво про народження є первинним документом від якого походить написання родового прізвища надалі. Проаналізувавши правовстановлюючі документи про походження позивачки та відомості її паспорту, суд встановив що у всіх документах збігаються відомості про дату народження позивачки « [INFO] ». Документи про шлюб батьків позивачки та про її народження оформлені російською мовою. Так матір`ю позивачки в свідоцтві про народження зазначена « [PERSON] ( рос.)», а в свідоцтві про смерть померлою зазначена в українській транскрипції « [PERSON] , 1939 року народження». Дата смерті [PERSON] збігається з датою народження нареченої в свідоцтві про шлюб батьків позивачки. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Позивачка звернулась в позовному провадженні тому що існує спір про право, тому що встановлення факту впливає на її спадкові права. Перевіривши всі надані правовстановлюючі документи суд вважає встановленим, що при внесенні уповноваженою особою відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного запису про народження заявника до Державного реєстру актів цивільного стану громадян , при перекладі прізвища позивачки та її батьків з російської мови на українську було допущено різний підхід до написання прізвищ. Так при перекладі свідоцтва про шлюб батьків позивачки та її свідоцтва про народження, та шлюб було застосовано переклад прізвищ з російської мови на українську з урахуванням українського правопису, а при написанні відомостей в свідоцтві про смерть та паспорті [PERSON] застосовано транскрибований запис її прізвища , тобто точне передання на письмі вимови прізвища відповідно до національних традицій літерами українського алфавіту незалежно від орфографічних норм написання. Тому суд вважає доведеним факт родинних відносин позивача зі спадкоємцем. Таким чином ,судом встановлено, що позивач є донькою спадкодавця [PERSON] , а тому є спадкоємцем першої черги за законом. На підставі відповідаі Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області на момент смерті спадкоємця [PERSON] з нею проживав (зареєстроване місце проживання) [PERSON] , 1937 р.н. Відповідно до витягу із ЄРДР , лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком спадкодавця [PERSON] помер в травні 2022 року. Державним нотаріусом Першої Синельниковської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви для прийняття спадщини та відсутності документів, що підтвердили б родинні відносини. ( Постанова нотаріуса від 23.08.2023 року) За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Згідно ч.1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року встановлено, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй\~постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17\~визначив, коли строк прийняття спадщини буде вважатися пропущеним з поважних причин. Згідно з цим судовим рішенням поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців;2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Виходячи із досліджених доказів, судом встановлено, що спадкодавець помер в травні 2022 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та мав би звернутись до нотаріальної контори про прийняття спадщини не пізніше 31 листопада 2022 року. Вона же до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась лише в серпні 2023 року, з пропуском встановленого строку на прийняття спадщини Судом встановлено, що спадщина відкрилась внаслідок трагічної загибелі спадкодавця на окупованій території України. На момент загибелі батьків, позивачка була за межами окупованої території і не мала доступ до тіл загиблих. Лише в грудні 2022 року , після спливу строку на прийняття спадщини позивачка отримала лікарські свідоцтва про смерть батьків на підставі яких оформила свідоцтво про смерть та стала реалізовувати свої спадкові права. Загальновідомими обставинами, які не потребують доказування, відповідно до ст.82 ЦПК України є введення\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, який продовжений понині та відповідно до Переліку територій на яких ведуться( велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією від 22.12.2022 року № 309 визначено що Лиманська міська територіальна громада Краматорського району Донецької області, в тому числі і смт. Дробишеве,де загинули батьки та де знаходиться спадкове майно, були включені до списку цих територій та встановлено що смт. Дробишеве з 16.05.2022 року по 30.09.2022 року перебувало в окупації. Таким чином, суд вважає, що з об`єктивних причин ( інтенсивні бойові дії внаслідок збройної агресії рф, які припали на весь період 6-місячного строку для прийняття спадщини) позивачка на день спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини не мала змоги звернутись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вчасно подати заяву про своє бажання її прийняти тому що, вимушена була застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя в умовах воєнного стану. Виходячи із принципу пропорційності між досягненням можливої мети та інтересами суспільства, з одного боку, та переслідуємо метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд, яке включає право доступу до суду, що окрім звернення до суду для вирішення певного питання передбачає те, що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення особою свого права, та застосовувати принцип «пропорційності» при втручанні в право власності, щоб не порушити ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», позов слід задовольнити, а позивачу - надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері . Тому суд вважає, що строк позивач пропущений з поважної причини та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved