Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 29.01.2020 № 6179/20002811 автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, легковий універсал-В, VTN-код [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відновлено становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у праві спільної часткової власності на автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, легковий універсал-В, VTN-код [NUMBER] у розмірі 1/2 [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок з кожного. Представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат. Просить заяву задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів 33500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачами не подано до суду заперечення відносно стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У судове засідання учасники справи не викликались, у зв`язку із відсутністю необхідності, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе провести засідання без виклику учасників справи. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд враховує, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у позовній заяві зазначено стороною позивача у розмірі 32 600,00 грн. Згідно із матеріалів справи, 18 січня 2024 року між позивачем та Адвокатським Бюро «Михайла Фоміна» укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору позивач сплачує адвокату витрати за надання таких послуг, які сторони погоджують у акті надання послуг. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 26.08.2024 сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі становить у розмірі 33 500,00 грн, з яких: 3 000, 00 грн - ознайомлення з первісними документами, 4 500,00 грн - ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 3 000,00 грн - пошук та аналіз судової практики, 2 250, 00 грн - складання та направлення запитів для витребування доказів, 9 000,00 грн - складання та подання позовної заяви, 3 000, ознайомлення з матеріалами справи, 3 750,00 грн - участь в судових засіданнях, 5 000,00 грн - гонорар. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до умови Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 18.01.2024 року, за надання правової допомоги та повного чи часткового задоволення позову, клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю сторін. З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги задоволенні частково, а саме: визнано недійсним договір купівлі - продажу від 29.01.2020 № 6179/20002811 автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, легковий універсал-В, VTN-код [NUMBER] , укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2; відновлено становище, яке існувало до порушення шляхом повернення частки у праві спільної часткової власності на автомобіль у розмірі 1/2 [PERSON] , в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто судовий збір з відповідача-1 та відповідача-2; суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 у даній справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, що є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, фінансового стану обох сторін, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі.

Outcome: approved