Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Заявник,\~ звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , є її двоюрідним братом. Рух справи. 02.07.2024 Київським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Заінтересована особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгенівна у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на заяву не надала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Мати заявниці [PERSON] (у шлюбі [PERSON] ) та [PERSON] (у шлюбі [PERSON] ) були рідними сестрами, народилися в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] у шлюбі мала сина [PERSON] , двоюрідного брата заявниці, який з дитинства був недієздатним, перебував на диспансерному обліку у Харківському міському психоневрологічному диспансері № 3 внаслідок ознак стійкого хронічного психічного розладу у формі параноїдальної шизофренії, проживав з матір`ю та батьком [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла мати [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2013 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року заявниця призначена його опікуном. [INFO] двоюрідний брат заявниці, [PERSON] помер. 09 вересня 2010 року його мати [PERSON] заповіла по частини належної їй квартири [ADDRESS] сину [PERSON] та заявниці. частину вищезазначеної квартири за заповітом успадкувала заявниця відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 березня 2014 року, р. № 441, іншу частину її двоюрідний брат [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 березня 2014 року, р. № 444. Після смерті брата [PERSON] заявниця у встановлений законом 6 місячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ларисою Євгенівною заведена спадкова справа за № 71/2021. 28 травня 2024 року постановою приватного нотаріуса Васікової Лариси Євгенівни заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] із посиланням на відсутність документів, які підтвердили її родинні відносини із померлим. Для підтвердження родинних стосунків, заявниця зверталася до Державного архіву Харківської області. Відповідно до довідки за № 01-44/1271 від 03 травня 2024 року книги реєстрації актів цивільного стану по Коротичанській сільської раді Харківського району Харківської області за 1929 рік не надходили і тому надати копію актового запису про народження [PERSON] немає можливості. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для можливості реалізувати свої спадкові права. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Стаття 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК\~України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. За приписами\~статті 263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права.\~Обґрунтованим є\~рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Пунктом\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення такого юридичного факту, як факт родинних відносин громадян (п.1). Цей факт встановлюється у судовому порядку, якщо його підтвердження необхідно заявнику, наприклад, для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину, а також для оформлення права на пенсію в разі втрати годувальника. Неправомірною є відмова суду в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих ми майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 317\~ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321\~ЦК України право\~власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, дозволяє суду дійти висновку, що заявниця, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є її двоюрідним братом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви. Судове рішення\~повинно\~ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства\~права,\~бути\~законним\~і обґрунтованим. \~Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно до\~норм\~матеріального\~права із\~дотриманням\~норм\~процесуального права . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні\~(частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Під час розгляду даної заяви про встановлення факту родинних відносин про право виявлено не було. Враховуючи вищенаведене, інтереси заявниці, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявниці у повному обсязі. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved