Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 09.07.2005 між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу вони не мають дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Фактично шлюбні стосунки вони припинили з серпня 2013року. Кожен з них живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 24.07.2024, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 26.07.2024 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у місті Харків, відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З позову вбачається, що сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини не підтримують, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Водночас, щодо відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». При цьому, у позовній заяві позивач просить суд змінити шлюбне прізвище на дівоче « [PERSON] ». Ураховуючи вимоги ст. 113 СК України, суд має можливість лише відновити дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » і не має законних підстав після розірвання шлюбу присвоїти їй дівоче прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] » задоволенню не підлягають. Крім того, суд роз`яснює, що позивач не позбавлена можливості повернути собі як дошлюбне, так і дівоче прізвище в органах державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved