Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] яку, з урахуванням уточнень (Том № 1 а.с. 111-116), обґрунтовує наступним. Позивач з 16.11.2020 р. перебувала в трудових відносинах з представництвом «Меда Фармасьютікалз Світселенд ГмбХ» в Україні, що підтверджується наказом № П30-13/11/20оф, та перед звільненням обіймала посаду Представника з реклами (м. Київ) у Представництві «Меда Фармасьютікалз Світселенд ГмбХ». Наказом П1-27/10/23оф від 27.10.2023 р. позивача було звільнено 27.10.2023 р. (останній робочий день) за п. 6. ч. 1 ст. 36 КЗпП України з огляду на відмову продовжити роботу на нових умовах. Вважає, що звільнення позивача відбулось з порушенням чинного законодавства України, наказ П1-27/10/23оф від 27.10.2023 р. є незаконним та відповідач порушив права позивача як працівника, у зв`язку з наступним. У зв`язку із повномасштабним збройним вторгнення російської федерації на території України позивач з метою збереження свого здоров`я та життя була вимушена виїхати з України до іншої країни (Франції) та до її звільнення працювала дистанційно погодженням із відповідачем. Починаючи з травня 2023 року з боку відповідача, з метою примусу позивача до звільнення за власним бажанням, вчинявся психологічний тиск, який полягав у необґрунтованих вимогах надавати майже щоденні пояснення протягом 4 місяців, що підтверджується виданням 23 наказів. Також, відповідач систематично порушував трудові права позивача, що полягало у порушеннях положень законодавства, зокрема; - ст. 110 КЗпП України позивача не повідомляли про дані, що належать до періоду за який провадиться оплата праці, а саме про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, суму заробітної плати, що належить до виплати; - ч. 3 ст. 86 КЗпП України мало місце не ознайомлення позивача про запровадження нових і зміну чинних норм праці належним чином, а саме не повідомлення про збільшення кількості візитів до клієнтів; - ігнорування звернень позивача, зумовлених робочою необхідністю; - ухиляння від сплати відрахувань, згідно українського законодавства, з виплат, шо відносяться до заробітної плати; - ч. 5 ст. 79 КЗпП України та ч. 11 ст. 10 Закону України «Про відпустки» не ознайомлення позивача з наказами про відпустку за періоди: 21.08-26.09.2023 р., 03.07-14.07.2023 р., 21.11-05.12.2022 р.; - ч. 4 ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 21 Закону «Про відпустки» позивачу не була виплачена заробітна плата за весь час щорічної відпустки за період з 21.08-26.09.2023 р. за три дні до початку відпустки; - ст. 141 КЗпП України та ст. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», незаконні вимоги надавати дані геолокації кожні 10 хвилин під час непрацездатності. Під тиском відповідача позивач двічі подавала заяву про звільнення (07.08.2023 р. та 17.10.2023 р.) на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП, за змістом якої працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили. 11.08.2023 р. відповідач у відповідь на заяву від 07.08.2023 р. надав відмову у звільнені обґрунтовуючи тим, що заява про звільнення не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян». Дане твердження не відповідає приписам діючого законодавства України, адже заява про звільнення не є зверненням громадян та регулюється іншим нормативним актом - КЗпП, у якому не ставляться вимоги про зазначення місця проживання та електронної адреси, які між іншим добре відомі відповідачу. 30.08.2023 р. відповідач надав відмову у звільненні, у відповідь на заяву від 17.10.2023 р., аргументував тим, що не погоджується із зазначеною підставою для звільнення, однак у чому саме полягало не погодження він не конкретизував. 21.07.2023 р. наказом № П1-21/07/23оф про зміни в організації виробництва і праці у зв`язку з (1) невідповідністю існуючої системи звітування потребам Представництва Меда Фармасьютікалз Світселенд ГмбХ в Україні, з метою покращення контролю виконання посадових (трудових) функцій працівникам шляхом введення нової СRМ-системи МуFоrсе для планування та звітування працівниками, (2) з огляду на оновлення структури Представництва з метою удосконалення управлінської системи завдяки закріпленню подвійної ієрархії підпорядкування працівників Представництва, (3) зважаючи на недостатньо ефективну організацію працівниками Представництва своїх посадових (трудових) обов`язків для покращення контролю та підвищення продуктивності таких працівників за допомогою введення нової системи планування з чітко визначеними строками, (4) враховуючи продовження терміну дистанційної роботи в Представництві, з метою удосконалення управлінської системи контролю виконання посадових (трудових) функцій працівниками шляхом адаптації бізнес-процесів Представництва до ситуації у країні, (5)

Outcome: approved