Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мотивуючи заяву представник заявника вказав, що [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області помер батько заявника - [PERSON] , у віці 49 років, про що 19 липня 2012 року Відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 598. В день смерті батька відкрилась спадщина на майно, що складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , належне його матері [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Заявник звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріус відмовив йому у видачі даного свідоцтва з підстав пропущення строку звернення до нотаріуса із заявою. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Іншим спадкоємцем за законом є син спадкодавця [PERSON] , який спадщину не прийняв та на спадкове майно не претендує. Отже, заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, який бажає прийняти спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка. у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є рідними сином та батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Те, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 26 жовтня 1993 року, за реєстровим номером 2-2495. Бабуся заявника [PERSON] була зареєстрована та проживала в квартирі за вищевказаною адресою, на підтвердження чого надано будинкову книгу. Місце проживання заявника, станом на дату відкриття спадщини, було зареєстровано по [ADDRESS] , де він проживав з 26 квітня 2005 року разом з батьком [PERSON] та [PERSON] до їх смерті та продовжує проживати по цей час, що підтверджується довідкою Підгороднянського старостинського округу від 06.08.2024 року за № 216. [PERSON] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав так як помер [INFO] . Факт того, що, заявник [PERSON] , після смерті батька продовжує проживати у спадковому будинку та здійснює утримання будинку підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, що також підтверджує прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 29 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1); фізична особа може мати кілька місць проживання. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Виходячи з аналізу наведених норм, законодавець пов`язує факт прийняття спадщини не з наявністю або відсутністю реєстрації місця проживання спадкоємця за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті, а з самим фактом постійного проживання (більше 6 місяців) особи зі спадкодавцем на момент його смерті незалежно від того чи було зареєстроване місце проживання спадкоємця за вказаною адресою. Тобто, батько заявника [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Підтвердженням того, що [PERSON] проживав постійно зі спадкодавцем є також те, що в нього наявні оригінали свідоцтва про смерть батька, та документи на спадкове майно. Таким чином, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від спадщини, тому вважається, що він фактично прийняв спадщину. Позивач не звертався до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично її прийняв та вступив у володіння спадковими майном. Однак, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про права на спадщину, а тому виникла необхідність у захисті права заявника в судовому порядку. Представник заявника в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його та заявника відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, але також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував та просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] у м. Первомайськ Миколаївської області помер батько заявника [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, до складу якої зокрема входить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012р. вищевказана квартира належала матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Заявник не звернувся вчасно із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а тому пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. 01 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як особа, яка на момент смерті спадкодавця проживала з ним спільно, проте нотаріусом було відмлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що місце проживання [PERSON] на день смерті було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , а зареєстроване місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Той факт, що заявник проживав за вказаною вище адресою ще з 26 квітня 2005 року і станом на 2012 рік (на час смерті батька) підтверджується наданою суду копією довідки Підгороднянського старостинського округу Первомайської міської ради Миколаївської області, згідно якої [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з 26 квітня 2005 року по 10 жовтня 2015 року і за вказаною адресою проживав разом з [PERSON] . Те, що на день смерті [PERSON] його місце проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , не спростовує факту проживання разом з сином саме у будинку по [ADDRESS] .

Outcome: approved