Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день відкриття спадщини - [INFO] . [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому частку домоволодіння в [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе майно заповідає онуці [PERSON] . Покійний [PERSON] був постійним жителем с. Підлужжя Івано-Франківського району, Івано-Франківської області та до дня смерті був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Девляшевської С.П. з метою оформлення спадщини після смерті діда, заявник отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документального підтвердження її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняти спадщину вона не може. На даний час заявник має намір оформити свої спадкові права на спадкове майно після [PERSON] , але здійснити свої наміри вона не має змоги, тому змушена звернутись з даною заявою до суду. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, але представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник Підлузького старостинського округу Івано-Франківської міської територіальної громадиу судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Приватний нотаріус Девляшевська С.П.у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з таких підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 25 травня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1312 (а.с.09). 20 липня 2011 року секретарем виконкому Підлузької сільської ради Павликівською Оксаною Іванівною від імені [PERSON] було посвідчено заповіт у відповідності до якого він на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів онуці [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на праві приватної власності належить частка будинковолодіння в [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на праві приватної власності належить частка будинковолодіння в [ADDRESS] (а.с.13-14). Довідкою Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №33/122-11/35в від 06 липня 2023 року виданою [PERSON] підтверджено, що її дід [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був постійним жителем с. Підлужжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті разом із померлим [PERSON] за вказаною адресою ніхто не був зареєстрованим. На протязі останніх двох років з ним проживала онука [PERSON] , вони вели спільне господарство та за власні кошти заявниця поховала діда (а.с.15). Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевської С.П. від 27 березня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що нею не надано документів, які б підтверджували факт її спільного проживання із спадкодавцем на час його смерті (а.с.16-17). Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO] в помешканні, заявника, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved