Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2007 року з відповідача стягувались аліменти на його утримання. Оскільки 12.02.2022 року йому виповнилось 18 років, виконавче провадження було завершено. З 01.09.2022 року він за денною формою навчання вступив до навчального закладу та є студентом І курсу ВСП «Ерастівський фаховий коледж ім..Е.К.Бродського ДДАЕУ». Відсутність матеріального утримання у зв`язку з досягненням ним повноліття ставить його в скрутне матеріальне становище, так як він не може працювати в зв`язку з навчанням на денній формі. Також додатково ним витрачаються кошти на транспорт, витрати на утримання в гуртожитку, придбанні підручників, канцелярії тощо. Відповідач отримує грошові виплати від оренди земельних паїв та соціальну допомогу. Відповідач на сьогоднішній день має можливість надавати йому матеріальну допомогу, але добровільно надавати допомогу відмовляється, у зв`язку з чим, він змушений звернутися до суду. Позивач, надавши додаткові пояснення відповідно до яких уточнив позовні вимоги та прохає суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце проживання Донецька область Покровський р-н село Калинове Сергіївської сільської ради, аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, з моменту звернення з відповідною заявою до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення - 23 років. Ухвалою судді Межівського районного суд Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 20 грудня 2022 року. Заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року вимоги [PERSON] було задоволені та з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , який народився [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ,стягнуто аліменти на час його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 31 січня 2025 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення\~Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року по цивільній справі № 181/941/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Постановлено розгляд цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.30 годину 13 березня 2024 року. \~ \~ \~ \~ 11\~березня 2024\~року від\~представника позивача\~ адвоката\~Малькевич Н.В.\~надійшли додаткові\~пояснення до\~позовної заяви\~у справі\~№ 181/941/22,\~відповідно до\~яких із\~запереченням відповідача\~не погоджуються.\~Так,\~в своїх\~запереченнях на\~позов,\~які висловлені\~в заяві\~про перегляд\~заочного рішення\~Межівського районного\~суду Дніпропетровської\~області,\~відповідач посилається\~на наступні\~обставин:\~на майно\~відповідача було\~звернуто стягнення.\~Вважає,\~що дана\~обставина не\~може вплинути\~на розмір\~аліментів,\~так як\~звернення стягнення\~на майно\~відповідача було\~здійснено саме\~з неналежним\~виконанням боржником\~своїх аліментних\~зобов`язань на\~утримання своїх\~дітей,\~навіть якщо\~він і\~був позбавлений\~батьківських прав; - у відповідача є інші діти, це повнолітня донька [PERSON] , на утримання якої він сплачує аліменти на навчання у розмірі 1/8 частки (дорівнює 12,5 відсотків) від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 27.08.2020 року (дата пред`явлення позову) та до 30.06.2023 року (дата закінчення навчання) на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2020 року у справі №235/5391/20, та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні відповідача. Таким чином на момент розгляду справи, окрім позивача, якого він зобов`язаний утримувати, на утримані відповідача знаходиться лише одна неповнолітня дитина. Аліментні зобов`язання перед [PERSON] припинено 30.06.2023 року; - позивачем не доведено факт, що відповідач має заробіток, який дозволив би йому утримувати себе та повнолітню дитину. З цього приводу слід зазначити наступне: відповідно до довідки Удачненської селищної адміністрації Покровського району Донецької області від 04.03.2024 року, за [PERSON] на підпорядкованій території значиться 6 (шість) земельних паїв, загальною площею 41,6473 га, які передані в оренду ФГ «Калина Агро». Інформація про розмір орендної плати відсутня. Враховуючи наведене вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Малькевич Н.В. у судове засідання не з`явилися, остання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, у розмірі 1/10 частини всіх його доходів до закінчення навчання сина або до досягнення ним 23 річного віку. Вважає, що саме розмір 1\\10 частини всіх його доходів задовольнить потреби у матеріальному забезпеченні сина, оскільки він не несе жодних витрат, пов`язаних з навчанням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 24.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2004 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь матері [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 04.06.2010 року було здійснено заміну стягувача [PERSON] на стягувача [PERSON] . Зазначені обставини було встановлено у рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2021 року, а згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2019 року по 30.04.2021 року включно в сумі 28926,50 грн. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідно довідки № 168 від 21.12.2022 року, яка дійсна до 31.01.2025 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення ВСПЕФКДДАЕУ (зарахований на підставі Наказу №35 від 18.08.2022 р.), отже у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.3 ст.\~199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний робити все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Відповідно до ст.\~201\~СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Заперечуючи щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, [PERSON] зазначав, що з нього також стягуються аліменти на користь доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходу щомісячно на підставі виконавчого листа № 235/5391/20, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №64053795 від 08.01.2021 року. Однак, суд не приймає зазначений факт до уваги, адже, як вбачається із рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2020 року аліменти на користь доньки [PERSON] з відповідача стягувалися до 30.06.2023, а отже станом на час розгляду зазначеної справи донька [PERSON] вже не перебуває на утриманні відповідача. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а отже у судовому засіданні знайшов підтвердження факт перебування лише однієї дитини на утриманні відповідача. Оцінюючу матеріальне становище відповідача, суд приймає до уваги, що [PERSON] має 6 земельних паїв, загальною площею 41,6473 га, які передані в оренду ФГ «Калина-Агро» та присадибну земельну ділянку 0,70 га, що підтверджується довідкою №263 від 04.03.2024 року виданою Удачненською селищною військовою адміністрацією Покровського району Донецької області. У Постанові №644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Також, законодавством України передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Тож, мати позивача має такий самий обов`язок щодо утримання свого сина, який наразі продовжує навчання, як і відповідач у справі, а отже на відповідача не може бути покладено обов`язок щодо покриття всієї суми витрат, пов`язаної з навчанням дитини. Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх дочки (сина) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. Сам по собі факт навчання дитини в навчальному закладі не може бути підставою для призначення аліментів у заявленому позивачем розмірі, а має бути визначена потреба у них повнолітньої дитини, що слід довести відповідним чином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача не обґрунтовано та не підтверджено в повній мірі витрати на його утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача. Однак з`ясовуючи наявність вищезазначених обставин для визначення розміру аліментів, судом встановлено, що на даний час повнолітній син [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям. Також, суд вважає, що витрати сина на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Під час навчання на денній формі навчання [PERSON] позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу не має. Отже, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, враховуючи, що для навчання позивача необхідно нести витрати, а також враховуючи, що навчання позивача відбувається за денною формою навчання, беручи до уваги, що відповідач має на утриманні ще дитину, суд вважає, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів буде 1/8 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред`явлена до суду - 21.11.2022 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Підсумовуючи наведене та той факт,що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.11.2022 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] - 23 років, що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. Отже, позовні вимоги\~\~ [PERSON] \~\~підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial