Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

08.07.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] через систему "Електронний суд" подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 28.01.2012 Убинівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2012 позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини сторін не складаються через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, через що виникають постійні непорозуміння і їхні особисті взаємини мають негативний характер. Зазначає, що строни проживають окремо з 2020 року, їх шлюб існує формально, а його збереження суперечить інтересам позивачки, що стало причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав через канцелярію суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. З урахуванням заяви сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 28.01.2012 Убинівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.01.2012. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.16). Від даного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2012 (а.с.17), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.2015 (а.с.12). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, постійні непорозуміння, через що, вони проживають окремо, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2012. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей. Однак, подружжя припинило шлюбні відносини, разом не проживають і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема постійні непорозуміння, відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони припинили подружні стосунки, спроби знайти порозуміння позитивних результатів не дали, відсутність в позивачки бажання примиритись та зберегти сім`ю дають підстави вважати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак, суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище [PERSON] .

Outcome: approved