Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

До Броварського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючих документів: атестату №4467, виданого 14.07.1980 (виданий « [PERSON] »), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (в якому заявник зазначена, як: « [PERSON] ») та трудової книжки (серія [NUMBER] ), заповнена 05.09.1980 (де заявник вказана: [PERSON] ), громадянці України [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви зазначала, що вона, [PERSON] , 22.04.2024 року звернулась до Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії через офіційний вебпортал електронних послуг. Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішенням від 29.04.2024 року №10365001301 відмовлено у призначені їй пенсії. При аналізі наданих нею документів працівниками пенсійного фонду виявлено неточності в оформленні атестата та свідоцтва про шлюб. Так, відповідно атестат № 4467 його видано « [PERSON] » (російською - « [PERSON] »). У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] вона зазначена, як: « [PERSON] ». Проте, в її трудовій книжці (серія [NUMBER] ), яка заповнена [INFO] вказана: «Коробань» [PERSON] . У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її прізвища в атестаті № [NUMBER] , свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , у неї виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написанні прізвища в атестаті та свідоцтві про шлюб були виявлені працівниками Головного управління Пенсій фонду України в Житомирській області. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно їй для підтвердження страхового стажу та реалізації права на соціальне забезпечення. Іншим шляхом, ніж звернення до суду із заявою про встановлення факту належності їй докумантів, встановити даний факт не вбачається можливим. У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що атестат №4467, виданий 14.07.1980 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та трудова книжка (серія № [NUMBER] ), заповнена 05.09.1980 року, належить їй - [PERSON] , [INFO] , вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] \~не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Судом встановлено, що [PERSON] , 22.04.2024 року звернулась до Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії через офіційний вебпортал електронних послуг. Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішенням від 29.04.2024 року №10365001301 [PERSON] відмовлено у призначені пенсії. При аналізі наданих [PERSON] документів працівниками пенсійного фонду виявлено неточності в оформленні атестата та свідоцтва про шлюб. Так, відповідно атестат № 4467 видано « [PERSON] » (російською - « [PERSON] »). У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] вона зазначена, як: « [PERSON] ». В її трудовій книжці (серія [NUMBER] ), яка заповнена 05.09.1980 року вказана: «Коробань» [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , виходячи із наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст.ст. 293,315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6. ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved