Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про скасування арешту майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у її власності є квартира [ADDRESS] . Квартира їй належить на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської міської Ради №202 від 22 липня 2002 року, яке вона зареєструвала в КП «Павлоградське МБТІ» 14 серпня 2002 року за реєстровим №186, записаним в реєстрову книгу №39. Вирішивши продати цю квартиру у 2024 році, знайшовши покупця, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Свириденко Л.В., яка надала їй Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №371829624 від 28 березня 2024 року, згідно якої на цій квартирі мається обтяження: заборона на нерухоме майно, яке зареєстроване 07 лютого 2007 року в 16:48:08 за реєстраційним номером 4465130 реєстратором: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, 51400, Дніпропетровська область, Павлоградський район, вул. Харківська, 114, +38(066)107-33-27; +38(066)496-12-43; makel12016@ukr.net, на підставі ухвали б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду №87, де власником зазначений [PERSON] , який ніколи не мав відношення до цієї квартири. Підставою цього позову є наявність арешту, накладеного на квартиру яку [PERSON] , приватизувала, що перешкоджає їй в реалізації її прав власника, а саме в продажі. З огляду на вищезазначене, вважає, що наявна неправомірність існування арешту, накладеного на нерухоме майно, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає їй реалізовувати своє право власності на майно. Виходячи з вищевикладеного, оскільки арешт на квартиру був зареєстрований помилково, оскільки ніякого відношення до неї [PERSON] (на майно якого накладався арешт) не мав та не має, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує її права, внаслідок чого вона позбавляюся в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вважає, що наявні підстави для скасування арешту. Позивач просить суд скасувати арешт за реєстраційним номером 4465130,зареєстрований 07 лютого 2007 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду №87, об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] . Позивач надала суду заяву в якій прохала справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача надала суду заяву в якій прохав розглядати справу без участі представника Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, позовні просить згідно з законодавством. Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії Свідоцтва про право власності виданого 14 серпня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 22 липня 2002 року №202, на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній належить на праві приватній власності квартира [ADDRESS] . З реєстрового напису та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18824470 від 15 травня 2008 року вбачається, що право власності позивачки на квартиру зареєстровано в Павлоградському МБТІ в реєстрову книгу № 39 за реєстровим номером № 186 від 14 серпня 2002 року. З копії паспорту [PERSON] , вбачається, що в квартирі [ADDRESS] вона зареєстрована з 09 лютого 1990 року. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 371829624 від 28 березня 2024 року вбачається, що 07 лютого 2007 року зареєстровано обтяження за № 4465130, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: ухвала б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду. Реєстратором відповідного запису про обтяження є Перша Павлоградська нотаріальна контора. Об`єктом обтяження є квартира [ADDRESS] . Власником зазначений [PERSON] . З листа Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №1308/01-21 від 13 серпня 2024 року вбачається, що арешт на квартиру [ADDRESS] був накладений Першотравенською державною нотаріальною конторою 12 серпня 1998 року на підставі листа Першотравенського міського суду за № 4592 від 12.08.1998 року на ім`я [PERSON] . З копії листа /на підставі якого було зареєстровано обтяження/ Першотравенського міського суду за вих. № 4592 від 12.08.1998 вбачається, що арешт на квартиру [ADDRESS] був зареєстрований Першотравенською державною нотаріальною конторою помилково. Оскільки в цьому листі зазначено про арешт майна належного гр. [PERSON] та помилково зазначено, що раніше він проживав по [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що заборона на нерухоме майно зареєстрована за № 4465130 від 07 лютого 2007 року накладена помилково, оскільки [PERSON] , ніколи не був власником квартири [ADDRESS] . Вирішуючи вимоги позивача суд виходить з наступного. Підставою цього позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на квартиру яка належить [PERSON] , що перешкоджає їй в реалізації її прав власника, а саме продати майно. За таких умов позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з реалізацією права власності на його майно та фактично є різновидом негаторного позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що справа за позовом [PERSON] , підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на вищезазначене, судом встановлена неправомірність існування арешту, накладеного на нерухоме майно, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу реалізовувати своє право власності на майно. Виходячи з вищевикладеного, оскільки арешт на квартиру [ADDRESS] був зареєстрований помилково, оскільки на час його реєстрації в реєстрі квартира перебувала в комунальній власності та ніякого відношення до неї [PERSON] , /на майно якого накладався арешт/ не мав та не має, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує права позивача, внаслідок чого він позбавляється в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд - наявні підстави для скасування арешту. А тому позовні вимоги про скасування арешту підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач звернувся з заявою в якій просив судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved