Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] , скориставшись канцелярією, 29.05.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3749, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 68,5 кв. м., з котрої житлова площа - 30,7 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Є) та погребу (позначений у технічній документації літерою П), розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 3 441 грн. 84 коп., позивачка [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області у віці 88 років помер батько позивачки [PERSON] та усіх третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - [PERSON] , який за життя розпорядився усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 10.09.2004 року у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області Дубик О.І. , номер у реєстрі 45, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці - позивачці [PERSON] .. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом на належне йому право на спірне домоволодіння. Отож, позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вона прийняла спадщину та не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту вказаного заповіту, та які б одночасно у встановленому порядку прийняли спадщину й не відмовилися від неї, немає. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивачка [PERSON] не може у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 05.10.2023 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивачка [PERSON] змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог що предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, не подала. Поряд з цим, зазначений відповідач у своїх заявах про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника, одночасно висловив позицію про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зазначеного відповідача - [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подав. Поряд з цим, зазначена третя особа у своїй заяві про розгляд цієї справи по суті за його відсутності, одночасно висловив позицію про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , у запропоновані судом строк та порядку, а саме 10.06.2024 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерувала у Сколівський районний суд Львівської області письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зазначеного відповідача - [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, що надійшли та були зареєстровані в діловодстві 12.06.2024 року за вх. № 4050. У таких письмових поясненнях зазначена третя особа висловила позицію про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , у запропоновані судом строк та порядку, а саме 13.06.2024 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерувала у Сколівський районний суд Львівської області письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зазначеного відповідача - [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, що надійшли та були зареєстровані в діловодстві 19.06.2024 року за вх. № 4203. У таких письмових поясненнях зазначена третя особа висловила позицію про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заяви та клопотання сторін у справі. Одночасно із пред`явленням позовної заяви, що надійшла у Сколівський районний суд Львівської області 29.05.2024 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 3749, позивачкою [PERSON] також було подано письмове клопотання про витребування доказів, у котрому вона просила витребувати від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 150/2023, заведеної 21.07.2023 року після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області, скориставшись засобами електронного зв`язку, 18.06.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-985, у котрій просила проводити розгляд цієї справи у цілому за відсутності уповноваженого представника. Третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , скориставшись засобами поштового зв`язку, 18.06.2024 року скерував у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 19.06.2024 року за вх. № 4204, у котрій просив проводити розгляд цієї справи у цілому за його відсутності. Позивачка [PERSON] , скориставшись канцелярією, 20.06.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про долучення до матеріалів цієї справи документів, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 4234, у котрому вона просила долучити копії свідоцтва про смерть матері [PERSON] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу батька [PERSON] та матері [PERSON] .. Позивачка [PERSON] у порядку представництва котре здійснює адвокат Парашак В.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 16.07.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про відкладення розгляду цієї справи на інші дату та час. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області, скориставшись засобами електронного зв`язку, 18.07.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1133, у котрій просила проводити розгляд цієї справи у цілому за відсутності уповноваженого представника. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області, скориставшись засобами електронного зв`язку, 19.08.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-1290, у котрій просила проводити розгляд цієї справи у цілому за відсутності уповноваженого представника. Інших заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 30.05.2024 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 20.06.2024 року, 14:30 год.. Витребувано від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 150/2023, заведеної 21.07.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.06.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 18.07.2024 року, 12:45 год.. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21.06.2024 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 150/2023, заведеної 21.07.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, з котрої не вбачалося б тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи інтереси будь-яких інших осіб та/чи спадкоємців, окрім як тих, хто залучений до участі у цій справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.07.2024 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 21.08.2024 року о 11:00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 21.08.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено заяви відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника, а також заяви усіх третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про розгляд цієї справи по суті за їх відсутності. Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Позивачка [PERSON] у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті з`явилася, як і забезпечила явку її уповноваженого представника - адвоката Паращака В.В., обоє, будучи присутніми у такому судовому засіданні, висловили позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті явку свого уповноваженого представника не забезпечила. Усіх треті особи у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у призначене судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті не з`явилися. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких її прав відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 88 років у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області помер батько позивачки [PERSON] та усіх третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.09.2018 року Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть № 9 (копії містяться у справі, а. с. 7, 51). Вказаний день смерті спадкодавця [PERSON] є часом відкриття спадщини після його смерті. Своєю чергою, [INFO] у віці 88 років у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області померла мати позивачки [PERSON] та усіх третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.11.2022 року Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть № 125 (копії містяться у справі, а. с. 9, 52). За життя спадкодавець [PERSON] зробив розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем виконавчого комітету Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області Дубик О.І. , номер у реєстрі 45, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався (копія міститься у справі, а. с. 56). За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці - позивачці [PERSON] . Спадкодавиця [PERSON] відповідного розпорядження щодо належних їй прав й обов`язків на випадок своєї смерті не робила, спадкова справа після її смерті не заводилася, і спадкування після її смерті не входить до предмета доказування у межах пред`явлених позовних вимог у цій справі. Позивачка [PERSON] , яка бажає оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини, тобто 03.09.2018 року, й до 14.11.2018 року включно, проживала та мала задеклароване місце реєстрації разом із спадкодавцем [PERSON] в одному житловому будинку - по [ADDRESS] , а вже з 15.11.2018 року задекларувала своє місце проживання по [ADDRESS] , що стверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 17.07.2023 року за № 2023/005375132 (копія міститься у справі, а. с. 61) та довідкою Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 19.08.2024 року за вих. № 456 (міститься у справі, а с. 88). Окрім того, позивачка [PERSON] 21.07.2023 року звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 50). Як вбачається з витребуваної від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції спадкової справи № 150/2023, заведеної 21.07.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 49-67), інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту заповіту, прийняли спадщину та/чи звернулися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , немає. Матеріалами цієї ж спадкової справи підтверджується й той факт, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відтак, саме позивачка [PERSON] за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння не відносилось до суспільної групи господарств «колгоспний двір», воно в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 68,5 кв. м., з котрої житлова площа - 30,7 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Є) та погребу (позначений у технічній документації літерою П), воно збудоване у 1962 році із добудовами, проведеними у 1991 та 2009 роках, не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 04.09.2023 року КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 11-17), а також довідкою КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29.04.2024 року за вих. № 1017 (копія міститься у справі, а. с. 22), за змістом котрої, згідно даних технічного архіву, право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30.11.1988 року виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення від 24.11.1988 року № 33, та зареєстровано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 29. Зазначений об`єкт нерухомого майна розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, належної [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 439255, виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області 30.03.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки: 4624583000:01:015:0029. Отож, в силу підтвердженої реєстрації права власності на цілий спірний об`єкт нерухомого майна за життя спадкодавцеві [PERSON] , й належності такого об`єкта йому на праві особистої власності, а також неоспорення наведеної обставини за життя його дружиною [PERSON] , у суду відсутні достатні підстави вважати, що такий об`єкт належав подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Як уже йшлося вище, позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавця [PERSON] , зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 05.10.2023 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 506/01-16, через відсутність оригіналів усіх правовстановлюючих документів (копія міститься у справі, а. с. 27). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Оскільки судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлено, що спірне домоволодіння у цілому не відносилось до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а в цілому належало спадкодавцеві [PERSON] на праві особистої власності, то суд переконаний, що до встановлених судом цивільних правовідносин не підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (надалі - ЦК Української РСР 1963 року), Закону Української СРСР «Про власність в СРСР», Постанови Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року за № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»», Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, котрі врегульовували питання майна колгоспних дворів. Тому, враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння, як і реєстрація такого права особистої власності не встановлена судом і такі факти не оспорюються сторонами та іншими учасниками цієї справи, як і за життя не оспорювалися дружиною спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , й спадкова справа після смерті останньої не заводилася, то суду залишається лише констатувати, що право на спірне домоволодіння у цілому було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що в оригіналі правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння втрачений, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки [PERSON] як єдиної спадкоємиці за заповітом, яка прийняла спадщину, після смерті спадкодавця [PERSON] , у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 68,5 кв. м., з котрої житлова площа - 30,7 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е), вбиральні (позначена у технічній документації літерою Є) та погребу (позначений у технічній документації літерою П), розташоване за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою майнового характеру, у з розмірі 3 441 грн. 84 коп. і підтверджуються квитанцією ID: 2308-5141-0906-9163 АТ «ТАСКОМБАНК» від 15.05.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 1), з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на позивачку [PERSON] як єдину спадкоємицю спірного майна за заповітом. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved