Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

19 липня 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що: - з 15 листопада 2014 року вони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі; - у цьому шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] ; - з огляду на розбіжності у поглядах на життя, відсутність спільних інтересів та втрату почуття любові шлюб фактично припинив своє існування та носить формальний характер; - заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини, їх участі у вихованні та утриманні дитини. 26 липня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити без повідомлення сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. 15 листопада 2104 року заявники зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.12.2020. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 246 (а.с. 5). У цьому шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 25.07.2018. Народження зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 26.08.2015, актовий запис № 269 (а.с. 6). Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чібісовим Г.О. 11.04.2024 за р. № 267, [PERSON] і [PERSON] погодили місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , способи їх участі у вихованні та утриманні дитини (а.с. 18-19). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом приписів ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування дошлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22.11.1984, що ратифікований Україною згідно із Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У справі, що розглядається: - [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб має формальний характер; - до заяви додали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, в якому врегулювали питання щодо виховання, утримання і місця проживання їх малолітнього сина. За таких обставин, суд дійшов висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Отже, заяву слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved