Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Кудіна А.В. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») заборгованість за договором позики № 02024-03/2023 від 06.03.2023 у розмірі 37790,40 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25790,40 грн - сума заборгованості за процентами; понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі - ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 02024-03/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 12000,00 грн, строком до 30.03.2023 (25 днів), на умовах повернення, платності та строковості, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти, що передбачені умовами договору. 21.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК» «Інвеструм») було укладено договір факторингу № 21062023, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступає ТОВ «ФК «Інвеструм», а ТОВ «ФК «Інвеструм» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм Груп» (далі - ТОВ «Інвеструм Груп») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 02024-03/2023 на загальну суму 37790,40 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25790,40 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредити, платити проценти за користування кредитами та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Ухвалою від 17.07.2024 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 30.07.2024, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи не подано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив таке. 06.03.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 02024-03/2023. Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору надано кредит у сумі 12000,00 грн, строком до 30.03.2023 (25 днів). Пунктом 1.3 договору за користування кредитом сплачується 726,35 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,99 % на добу. 21.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 21062023. Згідно п. 1.1 договору факторингу № 21062023 від 21.06.2023 клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі (без зазначенням суми), що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. Відповідно до розділу 4 «Ціна договору і порядок розрахунків» за відступлення прав вимоги до боржників за основними договорами фактор сплачує клієнту загальну грошову суму у розмірі (без зазначенням суми). До договору факторингу № 21062023 від 21.06.2023 ані акту прийому-передачі реєстру боржників, ані витягу з реєстру боржників не додано. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором Відповідно до п. 1.1 договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Разом з цим, суд зауважує, що договір факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 містить лише відомості про предмет договору та його гарантії, інші істотні умови договору (порядок проведення розрахунків, відповідальність сторін, строк дії, порядок зміни та припинення договору тощо) відсутні. Із акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, слідує, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7631, після чого з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає (….. без зазначення суми). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 02024-03/2023 на загальну суму 37790,40 грн, з яких 12000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 25790,40 грн - сума заборгованості за процентами. Разом з цим, на підтвердження сплати ціни договорів факторингу (відступлення права грошових вимог) позивачем не подано письмового доказу, що свідчив би про перерахування грошових коштів на рахунок клієнта (платіжного доручення, квитанції тощо). Додані до позову письмові документи - договори факторингу та акти прийому-передачі реєстру боржників не містять інформацію про суму грошових коштів, які необхідно сплатити клієнту на виконання умов договорів факторингу. Окрім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про перейменування чи внесення змін відносно юридичних осіб - ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Інвеструм Груп». Суд звертає увагу, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14). Належних доказів із оплати відступлення права вимоги до нового кредитора - ТОВ «ФК «ЄАПБ», суду не надано. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Статтею 350 ГК України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони. У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, за договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Виходячи з викладеного вище, надавши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи недоведеність права вимоги позивача за грошовим зобов`язанням відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed