Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру стягнутих аліментів, в якому просить: змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Веселівського районного суду Запорізької області від 10.02.2020 у справі № 313/77/20 про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з половини заробітку (доходу) платника аліментів на 3/8 частин заробітку (доходу) платника аліментів (по 1/8 частині на кожну дитину), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття; змінити розмір аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.10.2023 у справі № 334/5406/23 про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на 1/8 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач як на підставу звернення з відповідним позовом до суду посилається на те, що загальний розмір аліментів, що стягується з нього на утримання дітей становить 95% від його заробітку. На момент ухвалення Веселівським районним судом Запорізької області від 10.02.2020 р. він проживав в смт. Веселе Запорізької області в своєму будинку і в нього не було проблем з житлом та іншої дружини з дитиною. На даний час він працює на посаді поліцейського в ГУНП в Запорізькій області та отримує відповідне грошове утримання, однак не маючи свого житла проживає в найманому житлі, має намір придбати житло. Позивач вважає, що всі діти повинні мати однаковий рівень утримання з його боку. В судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача - адвокатом Балютою В.В. до початку судового засідання подано заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивача. На уточнених позовних вимог наполягає (а.с.81). Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку (а.с.63,64,71,73,77,79,80). Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та розгляду справи без їх участі не надіслали, відзиву на позов не надали. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважаних причин. На підставіст. 280 ЦПК України\~суд вважає\~за можливе\~провести заочний\~розгляд справи\~у відсутність\~відповідачів і\~на підставі\~ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. У частині першій\~статті 192\~СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів. Пунктом 23\~постанови Пленуму\~Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що судовим наказом Веселівського районного суду Запорізької області від 10.02.2020 у справі № 313/77/20 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.01.2020 р. і до досягнення ними повноліття. Такий розмір є чинним на даний час. Вказаний судовий наказ був пред`явлений до виконання до виконавчої служби і державним виконавцем Веселівського РВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження та 30.03.2020 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що підтверджується відповідною копією постанови наявної в матеріалах справи (а.с.8-9). 22.02.2022 р. позивачем [PERSON] було укладено шлюб зі [PERSON] , який було зареєстровано Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 95, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.30). Від вказаного шлюбу 11.04.2023 р. народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.35). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2023 р. у справі № 334/5745/23 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку (а.с.10). В свою чергу, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 р. у справі № 334/5406/23 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12,28-29). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст.\~81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач як на підставу звернення з відповідним позовом до суду посилається на те, що загальний розмір аліментів, що стягується з нього на утримання дітей та дружини становить 95% від його заробітку. На момент ухвалення Веселівським районним судом Запорізької області від 10.02.2020 р. він проживав в смт. Веселе Запорізької області в своєму будинку і в нього не було проблем з житлом та іншої дружини з дитиною. На даний час він працює на посаді поліцейського в ГУНП в Запорізькій області та отримує відповідне грошове утримання, однак не маючи свого житла проживає в найманому житлі, має намір придбати житло. У зв`язку з чим вважає, що всі діти повинні мати однаковий рівень утримання з його боку і розмір аліментів 1/8 частини його заробітку (доходу) буде достатнім для задоволення всіх необхідних потреб кожної дитини. Вищевказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] , на своєму утриманні має трьох неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та разом з ними на його утриманні перебуває ще дружина - відповідач [PERSON] та їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану позивача. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст.\~192\~СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/2 та з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/8 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.\~182\~СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved