Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

У січні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області до [PERSON] про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, яка обґрунтована наступним. Під час здійснення нагляду у формі процесуального керівництва в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 14.12.2020 за №\~12020085230000184 за ч. 1 ст. 358 та ч.\~1 ст. 364 КК України, Запорізькою окружною прокуратурою встановлені порушення законодавства при наданні земельних ділянок, розташованих на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, у приватну власність. Зокрема, у грудні 2020 року до відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та до Запорізької обласної прокуратури надійшли звернення депутата Запорізької обласної ради восьмого скликання [PERSON] про те, що рішенням позачергової п`ятдесят восьмої сесії сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області фізичним особам затверджені проекти землеустрою та передані у власність земельні ділянки. Прокуратурою встановлено, що рішенням від 09.10.2020 № 17 позачергової п`ятдесят восьмої сесії сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2322155600:03:001:2534, площею 0,37 га, розташовану в смт.\~Кушугум Запорізького району Запорізької області. Рішенням від 18.11.2020 № 32 позачергової п`ятдесят восьмої сесії сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, відповідачу [PERSON] затверджено проект землеустрою та безоплатно передано у власність зазначену земельну ділянку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права приватної власності у [PERSON] на вказану земельну ділянку зазначено рішення органу місцевого самоврядування Кушугумської селищної ради № 32 від 18.11.2020. За інформацією Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, позачергова п`ятдесят восьма сесія сьомого скликання не проводилась, а земельна ділянка [PERSON] , відповідно не виділялась. В селищній раді відсутні будь-які документи, які б стосувались проведення цієї сесії селищної ради та, відповідно будь-які документи, пов`язані з прийняттям рішень № 17 від 09.10.2020 та № 32 від 18.11.2020. Спірна земельна ділянка розташована в межах смт. Кушугум та належить до земель комунальної власності. З урахуванням наведеного, позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] зазначену земельну ділянку. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2023 в даній справі відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 25.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по суті. У судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в тексті позовної заяви. Позивач Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, свого представника до суду не направив, що, враховуючи представництво у даній справі прокурором, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з посиланням на наступне. Відповідач отримав у власність спірну земельну ділянку на законних підставах та з повним дотриманням встановленої законом процедури. Зазначив, що прокурором під час підготовки до даної справи не було проведено всіх необхідних дій для встановлення обставин виділення йому у власність земельної ділянки. В матеріалах справи як і у самій позовній заяві відсутні докази того, що позачергова п`ятдесят восьма сесія сьомого скликання у Кушугумській селищній раді не проводилась. Всі висновки прокурора в цій частині ґрунтуються виключно на інформації, що надана посадовими особами цього органу місцевого самоврядування, зокрема головою селищної ради [PERSON] , який прямо казав йому, що він не зможе отримати землю. Зазначив, що це вже не перший випадок, коли орган місцевого самоврядування своїм рішенням надає йому у власність земельну ділянку, а потім через суд забирає. Додав, що він, як громадянин України, має законне право на отримання землі у власність, але не може реалізувати це право через зазначені обставини. Наголосив на тому, що для реалізації свого права він звернувся до Кушугумської селищної ради для отримання у власність земельної ділянки, здійснив витрати на виготовлення технічної документації та оформлення права власності і не розуміє, з яких підстав прокуратура вимагає від нього повернення земельної ділянки, яку він законно оформив у власність. На підтвердження своїх доводів надав відповідні документи. Вислухавши учасників справи та дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія рішення позачергової п`ятдесят восьмої сесії сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 17 від 09.10.2020, яким [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та рекомендовано звернутись до землевпорядної організації для виготовлення відповідного проекту землеустрою (а.с. 37). До справи також додано копію рішення позачергової п`ятдесят восьмої сесії сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 32 від 18.11.2020, яким був затверджений проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності в межах смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 2322155600:03:001:2534 площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18). Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2322155600:03:001:2534 площею 0,37 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225255902321) зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою щодо об`єкта нерухомого майна № 314053630 від 02.11.2022 (а.с. 16, 17). Судом також досліджене депутатське звернення депутата Запорізької обласної ради [PERSON] з вих. № 02 від 14.12.2020, яким він просив ГУНП в Запорізькій області провести перевірку щодо факту наявності в діях колишнього селищного голови Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] ознак кримінальних правопорушень: підроблення офіційних документів Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, у тому числі й розпоряджень селищного голови; рішень, протоколів сесій та результатів поіменного голосування Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. На підставі вказаного звернення 14.12.2020 до ЄРДР внесені відомості за №\~12020085230000184 за ч. 1 ст. 358 КК України. Судом також досліджено ряд листів, направлених Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області на адресу прокурорів Запорізької окружної прокуратури, з яких вбачається, що позачергова п`ятдесят восьма сесія сьомого скликання Кушугумської селищної ради не проводилась, рішення № 17 від 09.10.2020 та № 32 від 18.11.2020 органом місцевого самоврядування не приймались, будь-які документи, що стосуються зазначених рішень, в селищній раді відсутні (а.с. 23-25, 32, 40). Також судом досліджені в судовому засіданні й інші документи, які додані до матеріалів справи прокурором та відповідачем [PERSON] . Ці документи або дублюють вже досліджені, або не мають відношення до предмету позову, оскільки стосуються іншої земельної ділянки, аніж та, що витребується. Крім того, в ході судового розгляду судом, за участю прокурора та відповідача [PERSON] , було допитано ряд свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час допиту вказаних свідків судом було встановлено, що на земельній комісії селищної ради питання про виділення [PERSON] земельної ділянки у 2020 році не розглядалось. Селищною радою протягом літа-осені 2020 року питання про виділення земельних ділянок до порядку денного не вносились та, відповідно не розглядались. Свідок [PERSON] , яка станом на момент складання рішень Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області займала посаду Кушугумського селищного голови та, відповідно, від імені якої підписані рішення, що стали підставою для виділення відповідачу [PERSON] спірної земельної ділянки та реєстрації за ним права власності на неї, в судовому засіданні пояснила наступне. Вона була Кушугумським селищним головою у селищній раді сьомого скликання. Чи підписувала вона рішення щодо виділення [PERSON] земельної ділянки вона не пам`ятає. Наприкінці жовтня 2020 року в громаді відбулись вибори до селищної ради та вибори селищного голови, на яких був обраний [PERSON] . Відповідно до закону повноваження селищної ради попереднього скликання закінчуються в день першої сесії новообраної ради, в даному випадку таким днем було 18 листопада 2020 року. Відповідаючи на питання зазначила, що в цей день вона прийшла на роботу, де фактично прощалась з колективом та збирала свої речі. Будь-яких рішень в той день вона не підписувала, сесія ради сьомого скликання на той день не планувалась і не проводилась. Зазначила, що акт приймання-передачі справ з [PERSON] вона не підписувала, оскільки ніхто про це навіть і не думав. Сам [PERSON] їй не пропонував скласти такий акт. Зазначила, що остання сесія ради сьомого скликання проводилась задовго до 18 листопада 2020 року. Восени були спроби провести сесію, але депутати не змогли зібратись і сесія не проводилась. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ та міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (п. «б»). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у ст. 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч. 7 ст.\~118 ЗК України у вказаній редакції Кодексу). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України у вказаній редакції Кодексу). Згідно зі ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передання у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12). Відсутність такого рішення держави в особі уповноваженого органу означає, що відчуження земельної ділянки не відбулось. Як вбачається з письмових доказів, що досліджені в судовому засіданні, позачергова п`ятдесят восьма сесія сьомого скликання Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області не проводилась, рішення № 17 від 09.10.2020 та №\~32 від 18.11.2020 органом місцевого самоврядування не приймались. Вказане узгоджується з показаннями свідків, що були допитані в судовому засіданні. Окрему увагу суд звертає на показання свідка [PERSON] , підпис якої міститься на рішенні органу місцевого самоврядування, яким відповідачу [PERSON] була надана у власність земельна ділянка. Вказаний свідок зазначила, що 18.11.2020 вона не підписувала жодних рішень оскільки сесія селищної ради в той день не проводилась. Оцінюючи всі докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки передання земельної ділянки у власність відповідачу [PERSON] відбулось без прийняття відповідного рішення Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області. При поданні позову Запорізькою окружною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 2481 гривня 00 копійок. Вирішуючи питання про відшкодування судового збору, суд приходить до наступних висновків. За загальним правилом, що встановлене ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, частиною дев`ятою вказаної статті встановлено, що у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даній справі судом встановлено, що [PERSON] зі свого боку повністю виконав вимоги закону для реалізації свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки: звернувся до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою, отримав рішення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації, звернувся до відповідної землевпорядної організації та отримав землевпорядну документацію, подав цю документацію до органу місцевого самоврядування, отримав рішення Кушугумської селищної ради про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки, зареєстрував право власності на цю земельну ділянку в установленому законом порядку та в строки, визначені рішенням органу місцевого самоврядування. Під час судового розгляду судом не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про надання [PERSON] неправдивих відомостей або зловживання ним своїми правами будь-яким іншим чином. Фактично, цей спір виник внаслідок неправильних дій посадових осіб Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (хоча і іншого скликання), які видали [PERSON] копії рішень, які фактично депутатами не приймались. Таким чином, суд вважає необхідним реалізувати своє право на стягнення судового спору не з відповідача, а з позивача, в інтересах якого було подано позов прокурором Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Таке рішення, на думку суду, буде повністю відповідати принципу справедливості. Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 20 серпня 2024 року.

Outcome: approved