Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між позивачкою і відповідачем, зареєстрований 11 вересня 2015\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, за актовим записом № 438. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 11\~вересня 2015 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб між сторонами існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач не подавав до суду відзиву на позов і жодних заяв/клопотань, при цьому повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280\~ЦПК\~України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень\~ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами\~ст.\~112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 11 вересня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, за актовим записом № 438. За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не мають спільних неповнолітніх дітей. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved