Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] в м.Баранівка помер його батько та відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/4 квартири [ADDRESS] . Спадкоємці, що претендують на спадщину - відсутні. Під час звернення до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину дізнався, що пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав законодавства про порядок прийняття спадщини, та у нього знаходилися документи на право власності на житло. Ухвалою судді Васильчук О.В. від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя Васильчук О.В. звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Самойленко Л.М. від 07.02.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 27.08.2024 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Баранівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 13.02.2024 року до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу у відсутності представника відповідача, не заперечують проти задоволення позовних вимог у разі їх доведення належними та допустимими доказами у судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання повістки в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься його заява від 11.03.2024 року про розгляд справи без нього, позов визнає повністю. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , який народився [INFO] записаний [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.1988 р. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2019 р. [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 8). На день смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою [ADDRESS] , що підверджується копією довідки №376 від 12.05.2023 року, яка видана Баранівською міською радою (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1995 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно повідомлення завідувача Баранівської державної нотаріальної контори від 12.05.2023 року № 297/01-16 [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] ( а.с.10). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20). Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач зазначив, що не знав законодавства та у нього знаходилися документи на право власності на житло, тому вчасно не звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Інших доказів поважності причин пропуску цього строку після смерті батька, який помер [INFO] , суду не надав. Разом з тим, вищевказане не свідчить про те, що у позивача по справі [PERSON] існували об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений вимогами законодавства строк. Сама по собі юридична необізнаність позивача без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed