Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 12 листопада 2022 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 405. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем разом проживають два роки, однак подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів, часто виникали суперечки та сварки. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально, а тому позивач прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, від неї поступила письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього поступила письмова заява про визнання позову, просить справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 12 листопада 2022 року сторони зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 405. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів, часто між ними виникали суперечки та сварки. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітню доньку залишити проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved