Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] [INFO] . Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис про шлюб № 6. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.02.2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою - [PERSON] [INFO] . Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис про шлюб № 6. Шлюб перший. Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON] [INFO] . Спору з відповідачкою про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з відповідачкою. Сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося з самого початку їхнього подружнього життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Їхня родина фактично розпалася, у зв`язку з несхожістю їхніх характерів. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. На підставі цього у них виникають непорозуміння, суперечки, вони втратили почуття довіри і любові один до одного. Відносини, як чоловік та жінка, не підтримують, відповідачка не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, кожний з них влаштовує своє особисте життя на свій розсуд. Подальше формальне зберігання сім`ї вважає неможливим, тому просить строк для примирення не надавати. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати вважає за можливе покласти на позивача. Відповідач до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч.2ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серія [NUMBER] від 14 червня 2024 року, актовий запис №6 від 18.02.2016 року, внесений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серія [NUMBER] від 14 червня 2024 року. Згідно ізст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зіст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved