Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Представник заявника - адвокат Новіков О.М. звернувся до суду з даною заявою, в якій заявник просить встановити факт його постійного проживання на момент смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав разом із співмешканкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою. Звернувшись до Другої Знам`янської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини заявник отримала роз`яснення про те, що вона повинна звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] спадкоємці за законом і за заповітом відсутні, а також те, що встановлення факту про який просить заявник породжує юридичні наслідки і не пов`язується з наступним вирішенням спору про право вона змушена звернутись з даною заявою до суду. Заявник та її представник - адвокат Новіков О.М. у судове засідання не з`явились, останній надав заяву, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує у повному обсязі і просить суд розглядати справу за його відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав витребувану судом інформацію. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ІV розділом цього кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с.Іванківці, Кропивницького району, Кіровоградської областіпомер [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Довідка видана Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області від 29 березня 2024 року, свідчить про те що, [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . З 16 березня 2004 року та на день смерті останнього разом із ним була зареєстрована та проживала його співмешканка - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З довідки виданої Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області вбачається, що заявник - [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.11). За життя [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2020 року належав житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями/спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14) Після смерті [PERSON] , у Другій Знам`янській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області заведено спадкову справу за №44/2024 від 03 квітня 2024 року з якої вбачається, що із заявою про прийняття його спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] .. Інші особи з заявами прийняття спадщини не звертались (а.с.33-41). Роз`ясненням нотаріуса заявнику відмовлено у прийнятті заяви про оформлення спадщини після померлого [PERSON] оскільки при подачі заяви вона не вказала родинний статус спадкодавця відносно себе та не надала доказів родинних та інших відносин між ними. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання її та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років (а.с.8). В своїх письмових поясненнях [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] разом прожили 21 рік та вели спільне господарство (а.с.15-16; 17-18). Встановлення факту спільного проживання її та [PERSON] необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна після смерті останнього. Згідно частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц (провадження №61-43735св18); від 10.10.2019 у справі №520/8495/17 (провадження №61-7058св19); від 17.10.2019 у справі №712/1294/17 (провадження №61-34351св18); від 09.01.2020 у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09.06.2021 у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20). Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника та [PERSON] є необхідність заявнику реалізації права на оформлення спадкового майна після смерті останнього. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved