Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] 18 квітня 2024 року звернувся із вказаною заявою до суду та просить визнати його бабусю - [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його ( [PERSON] ) її опікуном, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] протягом останніх років через свій похилий вік хворіє багатьма хронічними захворюваннями, в тому числі має певні психічні розлади, не може самостійно пересуватися та обслуговувати себе, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та має діагноз: виражені когнітивні розлади, астенічний синдром. Всі ці обставини змушують його звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки з метою забезпечення її особистих немайнових та майнових інтересів. Просив ухвалити рішення, яким визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначити його ( [PERSON] ) її опікуном. В судове засідання заявник не з`явився, однак від його представника - адвоката Ошуста С.Є. надійшла заява, у якій заявлені вимоги підтримав та просив розгляд справи завершувати без його участі та без участі заявника. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області спрямував до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечував. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] у судове засдання за станом здоров`я не прибула. Представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] - адвокат Родіков І.С. не прибув, спрямувавши до суду заяву, у якій підтримав заявлені вимоги з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів; розгляд справи просив завершувати без його участі. Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 8 травня 2024 року провадження у справі зупинено та призначено судово-психіатричну експертизу. Станом на 27 червня 2024 року експертиза у справі проведена та 4 липня 2024 року поновлено провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до частини третьої статті 296 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Суд установив, що [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] , а саме є її онуком. Вказане вище підтверджується свідоцтвами про народження заявника [PERSON] та його батька - [PERSON] . Як убачається із матеріалів справи, особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] та заявник [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Із індивідуальної карти амбулаторного хворого на [PERSON] , [INFO] , останній лікарем психіатром у січні 2024 року встановлено діагноз: виражені когнітивні розлади, астенічний синдром. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 717 від 14 червня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, внаслідок чого не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує опіки. Відповідно до статті 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин суд встановив, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом формі судинної деменції, не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] слід визнати недієздатною. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Відповідно до частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною першою статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області № 1086 від 9 серпня 2024 року «Про затвердження подання щодо призначеня опікуна», виконавчим комітетом було затверджено подання опікунської ради при виконавчому комітеті Долинської міської ради «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над бабусею [PERSON] » виконувати обов`язки опікуна громадянином [PERSON] щодо [PERSON] у разі визнання [PERSON] недієздатною у судовому порядку. Суд установив, що [PERSON] проживає із заявником, який є її членом її сім`ї та бажає опікуватися нею. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, підтверджена відповідними доказами і підлягає задоволенню. Приписами частин п`ятої - дев`ятої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розляду, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 Цивільного процесуального кодесу України. Згідно частиною першою статті 40 Цивільного кодексу України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 299 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved