Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мама, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 липня 2023 року. [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала в будинку [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мама Позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові. Вказує, що не проживав та не був зареєстрований з матір`ю до дня її смерті в будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта Позивача та копією витягу з реєстру з територіальної громади. Звертає увагу суду на те, що у встановлений шестимісячний строк після смерті матері, як Позивач, не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця та вважав, що і так прийняв спадщину, оскільки це рідна мама. Також Позивачу не було відомо про встановлені законодавством строки для прийняття спадщини, про такі дізнався тільки тоді коли звернувся за юридичною консультацією до адвоката. Окрім цього зазначає, що про наявність заповіту йому також було невідомо. Про його наявність стало відомо лише нещодавно, коли випадково у домі матері знайшов копію заповіту, а згодом і його оригінал. Після цього звернувся до старости Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради, яка підтвердила, що за даними Куликівської селищної ради даний заповіт (від імені [PERSON] , померлої [INFO] ) не змінено і не скасовано. Отримавши інформацію про те, що заповіт не змінено і не скасовано звернувся до приватного нотаріуса Гавінської Мирослави Іванівни та вказав, що хоче прийняти спадщину після смерті матері. Після звернення до приватного нотаріуса Позивачу було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, що підтверджується листом від 03 червня 2024 року. Наголошує суду також на те, що укладений мамою заповіт не змінювався та не скасовувався. Вказане підтверджується копією заповіту та інформації з його зворотньої сторони, на якому зроблено відповідний запис про те, що даний заповіт від імені мами, [PERSON] , померлої [INFO] не змінено і не скасовано. Враховуючи наведене вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки проживав окремо від спадкодавця та вважав, що спадщину і так прийняв і йому не було відомо про наявність вказаного вище заповіту. Наголошує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене вважає, що його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими. Незадоволення позову зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить позов задоволити. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Окрім цього зазначила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] нею, як приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною не заводилася. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, та представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст.\~200\~ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 липня 2023 року (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мама Позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові. Позивач, [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 березня 1972 року (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що Позивач не проживав та не був зареєстрований з матір`ю до дня її смерті в будинку [ADDRESS] . Позивач був переконаний в тому, що спадщину він фактично прийняв, оскільки померла його рідна мама. Позивач вважає, що його необізнаність про наявність заповіту, а також про те, що йому не було відомо про встановлені законодавством строки для прийняття спадщини є поважними причинами того, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином судом встановлено, що з незалежних від Позивача обставин, Позивач у шестимісячний строку після смерті матері не міг звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Роз`яснення про те, яку причину пропуску такого строку вважати поважною, надає Постанова Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року Про\~судову практику у справах про спадкування: вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1). тривала хвороба спадкоємців; 2). велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3). складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4). перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5). необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, суд приходить висновку про поважність причин пропуску Позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим при вирішенні даної справи суд враховує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (постанова ВС від 06 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, постанова ВС від 13 березня 2019 року у справі № 656/219/18, постанова ВС від 20 лютого 2019 року у справі № 694/1179/17, постанова ВС від 2 вересня 2020 року у справі №288/1856/18, постанова ВС від 01 листопада 2021 року у справі №558/381/20). Тому, вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обгрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки незадоволення прохання Позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться.

Outcome: approved