Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач іноді ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу надає не завжди, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 26 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали суду, 17.07.2024 позивачкою [PERSON] подано до суду письмову заяву, в якій вона просила суд стягнути аліменти у фіксованій сумі 25000 гривень щомісячно. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2024 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі частини з усіх видів його доходів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду зазначив, що по можливості надає допомогу на утримання сина, що документально підтвердив та погоджується на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі частини. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації прізвище [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2022 року (а.с.2). Від даного шлюбу, у сторін, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). На даний час сторони проживають окремо, триває судовий процес з приводу розлучення, відповідач перераховує грошову допомогу матері дитини на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки про доходи, відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Меркс Інтеріо» з 09.09.2016 року та має доход у вигляді заробітної плати, яка з лютого 2024 по липень 2024 становить 54\~540,42 гривень. З червня 2024 року по дату судового розгляду відповідач на рахунок позивача перераховує кошти на утримання дитини, які в загальній сумі становлять 8\~500 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями та не заперечується іншою стороною. Як роз`яснено у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, будь-якої домовленості щодо утримання сина між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитину, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини. А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача починаючи з 18 червня 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved