Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

До Близнюківського районного суду Харківської області, згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.03.2024 про передачу справи за підсудністю, надійшла заява [PERSON] , в особі представника адвоката Мунтяну І.І., про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій останній просить встановити факт, а саме: що він самостійно виховує та утримує дитину до 18 років [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що він є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , з якою вони проживали спільно без реєстрації шлюбу, виїхала за кордон для постійного місця проживання та наразі офіційно працевлаштована за кордоном. У вихованні сина участі не приймає, а [PERSON] залишився повністю під його опікою. З метою захисту прав та інтересів дитини, він змушений звернутися до суду із вказаною заявою, для підтвердження факту того, що він самостійно виховує і здійснює догляд за малолітнім сином без будь-якої сторонньої допомоги та участі матері, з метою отримання соціальної допомоги на дитину та у зв`язку з воєнним станом, що оголошений в України, для можливості доведення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Мунтяну І.І. вимоги заяви підтримали повністю та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини не явки суду не повідомила. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є заявник [PERSON] та заінтересована особа - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2014. Згідно наданої\~заявником копії\~акту обстеження\~умов проживання\~№ 1\~від 10.01.2024,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~зареєстровані:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час обстеження в будинку чисто, умови проживання добрі. Зі слів [PERSON] : [PERSON] проходить службу в ЗСУ. Мати хлопчика [PERSON] перебуває за кордоном, тому [PERSON] наразі проживає з нею (бабусею). [PERSON] повністю забезпечує батько [PERSON] . Із інформації за місцем навчання [PERSON] , [INFO] , вбачається, що він є учнем 4-В класу КП «Лозівський ліцей № 4». За період з 01.09.2023 навчанням [PERSON] займається батько [PERSON] , відвідує батьківські збори, підтримує постійний зв`язок з класним керівником. Мати жодного разу не відвідала освітнього закладу, з класним керівником зв`язок не підтримує, досягненнями сина в навчанні не цікавилась. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладений у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Як зазначено у висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23.12.2020 р. у справі № 712/11527/17, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже потім права батьків. Зокрема, ч. 2, ч. 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Проживання дитини з одним із батьків само по собі не свідчить про відсутність участі матері або батька у вихованні дитини. Посилання заявника на те, що [PERSON] виїхала за кордон та ніякої участі у вихованні сина не приймає, а дитина залишилась проживати з ним, не може само по собі свідчити про відсутність участі матері у вихованні сина. У постанові Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 822/2446/17 було викладено позицію, що розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини з батьком, не доводить факту відсутності участі матері у вихованні дитини, тоді як рішення суду про позбавлення особи батьківських прав є належним підтвердженням факту самостійного виховання дитини одним з батьків. Для встановлення обставин самостійності виховання батьком дитини визначення її місця проживання з цим батьком не є самостійною умовою, а обов`язковим елементом є підтвердження однієї з обставин: смерті матері (визнання її безвісти зниклою або оголошення померлою), позбавлення батьківських прав, відібрання в неї дитини без позбавлення її батьківських прав, неможливість матері за станом здоров`я брати участь у вихованні дитини. Тобто мають існувати такі обставини, які свідчать про те, що лише батько дитини забезпечує реалізацію батьківських прав у зв`язку з неможливістю або ухиленням матері від їх реалізації. Крім того, судом встановлено, що згідно судового наказу від 31.01.2024 виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . За вказаним судовим наказом старшим державним виконавцем Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим В.С. 20.02.2024 відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 74199291. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до єдиного акту обстеження умов проживання № 1 від 10.01.2024, який наявний в матеріалах справи, [PERSON] , [INFO] , взагалі проживає з бабусею [PERSON] , а батько [PERSON] проходить службу в ЗСУ і лише матеріально забезпечує хлопчика. Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні і сам заявник [PERSON] , зазначаючи що з 12 березня 2022 року до теперішнього часу він проходить службу в Збройних Силах України. Дитина проживає разом з бабусею за вище вказаною адресою. Крім того вказав, що з матір`ю дитини [PERSON] він періодично спілкується по телефону. Останній раз [PERSON] телефонувала йому близько місяць чи півтора місяця тому та цікавилася як у них із сином справи. Таким чином, вивчивши та дослідивши надані заявником докази, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною батьком. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed