Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022943, на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,59 га, відповідно до якого йому належить земельна ділянка з кадастровим номером 3522280400:02:000:0341 належить [PERSON] також просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Тепляковим В.М. 24.12.1996 ,зареєстроване в реєстрі за №1170. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3522280400:02:000:0341 площею 4,59 га, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Однак, при видачі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022943 про право власності на вказану земельну ділянку, вказане прізвище заявника як [PERSON] , в той час як по всім іншим документам він правильно значиться [PERSON] . В свідоцтві про право на спадщину державним нотаріусом також допущена помилка в написанні його прізвища, де вказано, що спадкове майно переходить до [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення вимог заяви та просить проводити розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Знам`янської\~районної державної\~адміністрації від\~12.03.2002\~№ 99-р[PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,59 га, розташована на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області кадастровий номер земельної ділянки 3522280400:02:000:341 про що виданий 29.03.2002 державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022943. Однак у вказаному державному акті допущена помилка в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий Маринічу. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Тепляковим В.М. 24 грудня 1996 року, [PERSON] успадкував майно після смерті [PERSON] . Однак у свідоцтві допущена помилка в написанні прізвища спадкоємця, де вказано його прізвище [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 02.10.1996 Знам`янський МРВ УМВС України в Кіровоградській області, заявник правильно значиться як [PERSON] . Прізвище заявника [PERSON] також вказано в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , в державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження заявника записи здійснені російською мовою та він значиться як « [PERSON] ». За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~ Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Чинним законодавством з 01 січня 2013 року не передбачена повторна видача державного акту на право приватної власності на землю. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту належності заявнику державного акта на право приватної власності на землю та свідоцтва про право на спадщину підтверджується наявними в справі доказами, право на земельну ділянку та спадкове майно ніким не оспорюється та не спростовується доказами, факт, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне йому для можливості вільно розпоряджатися та користуватися майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved