Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , з якою позивач постійно проживав з 1993 року по день її смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер 1878 ДНЮ. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачу. Також спадкоємицею першої черги є донька померлої відповідачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно з діючим законодавством позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, так як не може підтвердити факт свого постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Позивач просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, та визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] ДНЮ, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Скочко О.А. заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що посилання відповідачки на те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому визначив однією з вимог встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з урахуванням того, що цей факт може вплинути на спадкові права й обов`язки іншої спадкоємиці та між ними наявний спір. Позивач є спадкоємцем за заповітом їхньої з відповідачкою матері, яка самостійно на власний розсуд зробила таке особисте розпорядження на випадок своєї смерті. До того ж, позивач, як і відповідачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері. В судовому засіданні відповідачка та її представник адвокат Сергієвська А.Ю. позов визнали частково, проти встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не заперечують. В частині визнання права власності на спадкове майно зазначили, що ці вимоги позивача безпідставні, оскільки вони є передчасними, так як за умови встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем будь-яких перешкод у позивача щодо отримання свідоцтва про право на спадщину не буде, тому просили суд відмовити в задоволенні позову в цій частині. Крім того, відповідачка зазначила, що вона та її родина, так само як позивач та його родина проживали за однією адресою разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час її смерті. Відповідачкою подано відзив на позову заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини, у зв`язку із чим останній мав звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а не з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. Вимоги про визнання права власності на спадкове майно є передчасними, оскільки у разі встановлення судом факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем останній зможе отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відповідачка також опікувалася своєю матір`ю та допомагала їй, оскільки проживала разом із нею. До того ж, відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом, а позивач у разі встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем буде лише спадкоємцем четвертої черги за законом. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року задоволено клопотання відповідачки про витребування доказів та витребувано відповідні докази. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим повторно 24 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського районного управління Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що 02 квітня 1963 року складено відповідний актовий запис № 30. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 05 квітня 1977 року Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що 05 квітня 1977 року складено відповідний актовий запис № 21. Згідно з свідоцтвом про одруження, виданим 04 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського виконкому м. Запоріжжя, 04 жовтня 1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON] , про що 04 жовтня 1997 року складено відповідний актовий запис № 711. Згідно з копією заповіту, 23 червня 2015 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2523. Відповідно до цього заповіту все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла [PERSON] .. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 04 березня 2022 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] , про що 04 березня 2022 року складено відповідний актовий запис № 30. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] ДНЮ, які належали їй на підставі свідоцтва про право власності від 09 грудня 1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 1994 року, та земельна ділянка, площею 0,1556 га, кадастровий номер 1221486200:11:003:0017, адреса земельної ділянки: [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06 серпня 2007 року. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа. Спадкоємцем за заповітом є позивач, інших спадкоємців за цим заповітом немає. Спадкоємицею першої черги є донька померлої відповідачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно із заявою від 17 червня 2022 року, посвідченою державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., у визначений законом строк відповідачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Згідно із заявою від 26 січня 2023 року, посвідченою державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, а його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено. Згідно з постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 січня 2023 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , так як спадкоємцем не подано заяви про прийняття спадщини у установлений законом шестимісячний строк, а також фактично не прийняв спадщину, так як не проживав та не був зареєстрований разом з померлою за однією адресою на день її смерті. Згідно з довідкою від 24 червня 2022 року, виданою Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті були зареєстровані: дочка [PERSON] з 23 липня 1993 року по теперішній час, невістка [PERSON] з 15 червня 1990 року по теперішній час, онук [PERSON] з 06 липня 2005 року по теперішній час, онука [PERSON] з 09 лютого 2007 року по теперішній час, онук [PERSON] з 14 липня 2017 року по теперішній час. Згідно з актами від 16 травня, 24 травня та 29 травня 2023 року, мешканцями [ADDRESS] склали ці акти про те, що в домоволодіння [ADDRESS] з 1967 року по 1983 рік та з 1993 року по теперішній час мешкає [PERSON] разом з батьком [PERSON] (який помер у 1994 році), матір`ю [PERSON] ( яка померла у 2022 році), дружиною [PERSON] (з 1990 року по теперішній час), сином [PERSON] (з 1990 року по теперішній час), донькою [PERSON] (з 1990 року по теперішній час), сестрою [PERSON] (з 1977 року по теперішній час), її чоловіком [PERSON] (з 1997 року по теперішній час) та сином сестри [PERSON] (з 2002 року по теперішній час). V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач дійсно постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , з 1993 року по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки постійне проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідною довідкою органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Крім того, в судовому засіданні відповідачка позов в частині встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини визнала, а згідно з приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, жодних обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання судом не встановлено. Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть позивачу можливість оформити своє право на спадщину за заповітом. Разом із цим, за змістом норм статей 1268 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого ст.\~1270 ЦК України шість місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Отже, з положень чинного законодавства щодо спадкування випливає, що у разі, коли спадкові правовідносини виникли після набрання чинності ЦК України (тобто після 01 січня 2004 року), а постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину з підстав не подання ним заяви про прийняття спадщини у установлений законом шестимісячний строк та не підтвердження постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому у разі встановлення в судовому порядку факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначене є умовою для одержання ним у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із чим вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню наразі не підлягають, оскільки такі вимоги є передчасними. До того ж, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом у майбутньому, за умови відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину та виникнення в зв`язку з цим відповідних підстав для звернення до суду. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, в частині встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, а в іншій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial