Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

03 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач свій позов мотивує тим, що 10 червня 2020 року рішенням Рожищенського районного суду Волинської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначає, що під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн щомісячно, на утримання малолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі 2000 грн, починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що на теперішній час розмір аліментів, який був визначений рішенням суду значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і вказаних аліментів їй не достатньо для утримання дітей. Вказує, що донька [PERSON] на даний час навчається в комунальному опорному закладі загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей № 3» Рожищенської міської ради, а син [PERSON] є інвалідом з дитинства. Вказує, що відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, а доходи, які позивач отримує не дають можливість самостійно забезпечити дітей усім необхідним. Зазначає, що у відповідача покращився матеріальний стан, оскільки він перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та у нього є можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем, 11 березня 2021 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Ураховуючи вищенаведене, позивач просить збільшити розмір утримуваних з [PERSON] на її користь аліментів, визначених рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 1200 грн на 3000 грн щомісячно, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 2000 грн на 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 26 червня 2024 року о 10 год 00 хв. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що з 21 грудня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 10 червня 2020 року розірваний. Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 1200 грн щомісячно, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Малолітня дитина [PERSON] , 2017 року народження навчається у 1-А класі комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей № 3» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (наказ про зарахування № 16/у від 31 серпня 2023 року), що підтверджується копією довідки, виданої 14 травня 2024 року директором комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей № 3» Рожищенської міської ради Луцького району Яковлевою Н. Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства. Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20 травня 2024 року [PERSON] встановлено діагноз: вроджена вада серця. Стан після операції артеріального переключення з приводу транспозиції великих артерій з інтактною міжшлуночковою перегородкою (17 травня 2018 року), після плікації діафрагми справа (24 травня 2018 року). Невелика недостатність клапана аорти. Невеликий стеноз легеневої артерії на рівні шва. З копії реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованого 03 квітня 2024 року встановлено, що за 2023 рік дохід позивача [PERSON] становить 80400 грн . 11 березня 2021 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2021 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами пов`язані з обов`язком батьків утримувати дітей та способом виконання такого обов`язку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 2563 грн, від 6 до 18 років - 3196 грн. Положення ч. 1 ст. 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 (справа № 643/11949/19, провадження № 61-2698св21). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, зміною віку дітей (дочка [PERSON] розпочала навчання в ліцеї) та в зв`язку з цим відповідно потреб у забезпеченні дітей необхідним для проживання та харчування, матеріальний стан позивача погіршився і розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року не відповідає звичайним потребам малолітніх дітей. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, разом з цим, син сторін є інвалідом з дитинства і також потребує витрат на лікування, вказані витрати позивач не може забезпечити самостійно в повній мірі зважаючи на доходи останньої. Відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, а сам відповідач в судове засідання не з`явився. В свою чергу, стороною позивача на надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про покращення матеріального становища відповідача та необхідність збільшення розміру аліментів, саме в тому розмірі, який визначений в позовній заяві. Судом враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дітей, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей. Таким чином з огляду на встановлені обставини у їх сукупності, за результатами оцінки на предмет їх належності, допустимості, достатності,

Outcome: partial