Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 2012 року у Розтоцькій сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис про шлюб № 5. З позовної\~заяви вбачається,\~що сторони\~по справі\~перебувають зареєстрованому\~ шлюбі\~ з\~ 29\~серпня 2012\~року.\~Від спільного\~проживання \~у сторін\~ народилося\~двоє дітей:\~донька \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. Впродовж близько двох років сторони проживають окремо один від одного, сама займається вихованням та утриманням дітей. Позивачка вважає, що проживання неповнолітніх дітей разом із нею, відповідатиме якнайкращому забезпеченню їх інтересів. Також вважає, що вона, як мати, має переважне право на визначення місця проживання дітей разом із нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши на адресу суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат Балабан П.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що відповідач також приймає участь у вихованні та утриманні своїх дітей. 08\~липня 2024\~року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2012 року у Розтоцькій сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис про шлюб № 5. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 04. Її батьками записані сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 3. Її батьками записані сторони по справі. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади № 2024/007116967 від 18.06.2024 та № 2024/007117028 від 18.06.2024. Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Водночас, згідно\~статті 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності зі\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини 1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивачки про залишення місця проживання дітей після розірвання шлюбу разом з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15.01.2020. \~ \~ \~ \~Матеріали справи\~не містять\~доказів про\~наявність такого\~спору між\~сторонами. Судом встановлено, що на даний час неповнолітні діти фактично проживають разом із позивачкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із позивачкою. Відповідно до частини 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1\~статті 141 ЦПК України\~визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 1211.20 гривень, що підтверджується квитанцією № 45 від 19.06.2024. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved