Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свою заяву мотивує тим, що сторони з 18.05.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя сторони мають спільну дитину 2013 року народження. На момент звернення до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки протягом останнього часу відповідач почав вживати спиртні напої, в результаті чого між сторонами втрачене взаєморозуміння, повага та почуття один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Просить не надавати строку на примирення. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує. Позивачка вказує, що раніше зверталась до суду до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, але за її заявою справу було залишено без руху. Судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору покласти на відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.07.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні своїх вимог. Зазначила, що вона не вперше подає позов про розлучення, тому просила не надавати строк на примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив надати час на примирення. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб\~18.05.2013\~року,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб,\~виданого САКСАГАНСЬКИМ\~ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ\~РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ\~ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ\~РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ\~КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО\~УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ\~У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ\~ОБЛАСТІ,\~актовий запис\~№ 154,\~що підтверджено\~копією свідоцтва\~про шлюб(а.с.6). Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Позивачка зазначає, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та вказує, що сім`я з відповідачем не склалася і фактично припинила своє існування. Статтею 51 Конституції України проголошено: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Щодо заявленого відповідачем клопотання про надання строку на примирення, суд зазначає наступне. За правилами статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом, при ухваленні рішення, розглянуто можливість надання строку на примирення, проте позивач у позовній заяві заперечує проти надання такого строку, а відповідач не мотивує необхідність його застосування. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18, провадження № 61-1658св20. Таким чином, предметом розгляду цієї справи є розірвання шлюбу, а не участь позивача у вихованні дітей, а отже суд не вбачає підстав для надання строку для примирення. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином:\~у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.\~Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). На підставі викладеного та

Outcome: approved