Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

25.07.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: розірвати шлюб, який був зареєстрований 09.09.2022 Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 254. Позивач також просить після розлучення відновити їй дівоче прізвище « [PERSON] » Позовна заява обґрунтовується тим, що сімейно-шлюбні відносини припиненні з причин відсутності взаєморозуміння між подружжям, байдужості до життя та проблем кожного. Подружжя спільних планів на майбутнє не будує. Рішення про розлучення було спільним. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2024, яка 08.08.2024 повернулась до суду з відміткою від 07.08.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою». 15.08.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про визнання позову та розписка про отримання копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 254 від 09.09.2022, зареєстрований Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідач зареєстрував шлюб із позивачкою. У подружжя від шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.02.2023. Отже, так як дитині більше року, позов про розірвання шлюбу пред`явлений у дозволені строки, визначені ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тим самим задовольнити позов повністю. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка виявила бажання відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Однак, враховуючи вимоги стаття 142 ЦПК України, а саме: у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 605,60 грн.

Outcome: approved