Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської сільської ради Кам`янського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] з якою на час її смерті вона постійно проживав разом, за адресою: [ADDRESS] . До складу спадщини після смерті її матері війшла земельна ділянка. Після смерті матері вона єдиний спадкоємець. Постановою приватним нотаріусом Жигановою Л.С. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Дана постанова обґрунтована тим, що [PERSON] в шестимісячний строк з моменту смерті матері не звернулася з заявою про прийняття спадщини, а докази, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем відсутні, оскільки вони зареєстровані за різними адресами. Таким чином для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її матері необхідно встановити в судовому порядку факт того, що заявник постійно проживала з нею на час її смерті, у квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 12.06.2024 року відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заінтересованої особи в\~судове засідання\~не з`явилася,\~про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що \~ [PERSON] \~ померла\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] , актовий запис № 877, виданий Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть батько заявниці [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про народження\~ [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.1983 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належала земельна ділянка (а.с. 13). Відповідно до акту депутата № 1070 від 06.11.2023 року, що [PERSON] на момент смерті [INFO] проживала з [PERSON] за адресою: кв. [ADDRESS] (а.с. 14). Постановою № 519/02-31 від 01.11.2023 приватним нотаріусом Жигановою Л.С. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 15). До суду надійшла спадкова справа № 177/2023 відкрита щодо майна померлої [PERSON] в якій міститься, зокрема, заява [PERSON] про прийняття спадщини. Заяви від інших спадкоємців не надходили (а.с. 51-65). Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Пунктом 2\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№ 7\~визначено,\~що якщо\~виникнення права\~на спадкування\~залежить від\~доведення певних\~фактів,\~особа може\~звернутися в\~суд із\~заявою про\~встановлення цих\~фактів,\~яка,\~у разі\~відсутності спору,\~розглядається за\~правилами окремого\~провадження.\~Зокрема,\~у такому\~порядку суди\~повинні розглядати\~заяви про\~встановлення родинних\~відносин із\~спадкодавцем,\~проживання з\~ним однією\~сім`єю,\~постійного проживання\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з її матір`ю [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній. З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час її смерті знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. В даному випадку судові витрати не відшкодовуються згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved