Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Позивач 13.05.2024 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 14.02.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . З грудня 2023 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Причиною припинення стосунків стала розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. В наслідок цього сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір між подружжям відсутній, на примирення позивач не згодна. За таких обставин [PERSON] вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.13-14). Позивач належним чином була повідомлена про розгляд справи в суді, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направила. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить конверт (а.с.16), відзиву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України справа розглядалась заочно. Судом встановлено: 14.02.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 77 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства, відсутності взаєморозуміння між ними, шлюбні стосунки фактично були припинені в грудні 2023 року. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом з позивачем. Майновий спір відсутній. На примирення позивач не згодна, оскільки кожен зі сторін бажає створити нову родину. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам. За змістом ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved