Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

09 травня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернулась [PERSON] (надалі також [PERSON] , заявник), заінтересована особа: Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі також Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, заінтересована особа), із заявою про встановлення факту належності їй, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , правовстановлюючого документа Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Рябухою В.Я. Новосанжарської нотконтори від 08.07.1981 за № 953, Акту про закінчення будівництва і ввод в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затверджений рішенням виконкому Новосанжарської селищної ради народних депутатів від 15.04.1987 № 36/1, зареєстрованого в Полтавському БТІ «Інвентаризатор» 25.04.1987 в реєстровій книзі № 12 за реєстровим № 1641. Ухвалою Новосанжарського районного суду від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , вирішено розглядати цивільну справу в порядку окремого провадження (а.с. 28). 22 серпня 2024 року заявник уточнила зміст вимог заяви, у зв`язку з чим просила встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , правовстановлюючого документа Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953. В обґрунтування вимог заявницею вказано, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок за відповідною адресою збудований на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, відповідно до якого їй, як забудовнику передана на праві безстрокового користування земельна ділянка [ADDRESS] . Поряд із цим, в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, допущені неточності в зазначенні прізвища заявниці. Зокрема, [PERSON] вказала, що у договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, зазначено забудовника як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вказане перешкоджає [PERSON] внести відомості до Державного реєстру речових прав та вільно розпоряджатись своєю власністю. Посилаючись на вказані обставини, заявник просила встановити факт належності їй зазначеного договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Встановлення даного факту необхідно заявниці для подачі заяви на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав. Заявниця у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 43). 22 серпня 2024 року [PERSON] надала до суду заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі, за участю її представника (а.с. 46). Представник заявника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила заяву задовольнити у повному обсязі. Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не забезпечив явку свого уповноваженого представника, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 42). 22 серпня 2024 року від представника заінтересованої особи надійшла заява, за змістом якої він просив розгляд справи здійснювати без участі представника виконавчого комітету, щодо задоволення заяви не заперечував (а.с. 48). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за даної явки. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявниці: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 27 грудня 1996 року (а.с. 18-19), карткою платника податків [PERSON] (а.с. 20), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якої [PERSON] після шлюбу взяла прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). 09 квітня 1981 року відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, Новосанжарська селищна Рада народних депутатів в особі [PERSON] , згідно з рішенням виконкому Новосанжарської селищної Ради народних депутатів № 22/4 від 09 квітня 1981 року про відвод земельної ділянки, надала [PERSON] (Забудовнику) право безстрокового користування земельною ділянкою [ADDRESS] , загальною площею 700 кв. метрів, для побудови, зокрема, жилого одноповерхового будинку, житловою площею 53,5 кв. м, з 4 кімнатами на віддалі 6/7-5 метрів від червоної лінії забудови, сарай розміром 9,0?4,0, а) сарай -10 м?, б) л. кухня - 10 м?, в) гараж - 18 м?, вбиральня, тощо (а.с. 3-4). У зазначеному вище договорі прізвище забудовника вказано як «Розсоха». Оскільки відомості, які зазначені у такому договорі, є такими, що не дають змоги достовірно стверджувати, що цей договір укладений саме з заявницею [PERSON] , з огляду на допущену в ньому помилку, остання звернулась до суду із відповідною заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Статтею 28 ЦК України визначено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Частиною 3 статті 294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, гр. [PERSON] отримала земельну ділянку загальною площею 700 кв. м. для будівництва житлового будинку (а.с. 3-4). 14 квітня 1987 року складений Акт приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських споруд індивідуального забудовника, затверджений виконкомом Новосанжарської селищної ради народних депутатів № 36/1 від 15.04.1987, згідно з яким комісія вирішила визнати закінченим будівництво житлового будинку і господарських споруд на земельній ділянці гр. [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 5). Отже, в експлуатацію прийнятий житловий будинок, який розташований на земельній ділянці саме гр. [PERSON] , а не гр. [PERSON] як зазначалось у договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Відповідно до рішення Новосанжарської селищної ради від 28 серпня 2017 року № 14 «Про затвердження Переліку уточнених назв площ, вулиць, провулків, проїздів та тупика в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/003463331, за адресою: [ADDRESS] з 30 травня 1987 року зареєстрована [PERSON] (а.с. 17). Отже, саме [PERSON] з 1987 року проживала у будинку за адресою: [ADDRESS] . З досліджених судом копії паспорта (а.с. 18-19), копії картки платника податків (а.с. 20), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) вбачається, що правильне прізвище заявниці « [PERSON] ». Відповідно до копії сторінки № 11 паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрованим місцем проживання заявниці є будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18 зі звороту). Отже, досліджені документи підтверджують ту обставину, що у Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно міститься описка у прізвищі забудовника, оскільки вірне прізвище забудовника « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується тим, що саме гр. [PERSON] затверджений акт приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських споруд індивідуального забудовника на її земельній ділянці в [ADDRESS] (а.с. 5). Також, відповідна обставина підтверджується тим, що саме гр. [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 30 травня 1987 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками [PERSON] , повідомили, що остання проживає за адресою: [ADDRESS] . З 1981 року саме вона [PERSON] - отримала земельну ділянку для будівництва житлового будинку та побудувала спільно із чоловіком житловий будинок, в якому проживає з 1982 року. Особи із прізвищем « [PERSON] » за вказаною адресою ніколи не проживало. Через допущену помилку в зазначеному вище правовстановлюючому документі заявниця [PERSON] позбавлена можливості внести відомості про своє право власності до Державного реєстру речових прав та вільно й безперешкодно розпоряджатися своєю власністю. На підставі досліджених вище доказів, суд приходить до висновку, що договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Новосанжарської нотконтори Рябухою В.Я. від 08.07.1981 за № 953, належить заявниці [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту, про який просить заявниця, необхідно їй для реалізації свого права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у статті 2 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved