Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] звернувся в суд з позов до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, присуджений рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2017 розірвано шлюб між ним та [PERSON] , від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До 2019 року він сплачував аліменти, а потім обставини склались так, що він не мав змоги їх платити, однак допомагав по можливості ( купив велосипед, купляв речі, переводив кошти) та на нього, постановами державного виконавця від 12.05.2019 було накладено обмеження, через які він не мав можливості користуватись своїм рахунком. З 2020 року, після проходження строкової служби, він залишився на службі в ЗСУ за контрактом та отримує заробітну плату. Отримуючи стабільний дохід, він позичив кошти в сумі 200000 грн для погашення боргу по аліментах та станом на 12.06.2024, відповідно до довідки державного виконавця, заборгованість по аліментах відсутня, всі обмеження, накладені постановами державного виконавця, з нього зняті. Також він не має власного житла, транспортних засобів, що зареєстровані на його ім`я, земельних ділянок, іншого, окрім заробітної плати, доходу. З 01.09.2020 він перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого мають доньку [PERSON] [INFO] . Отже на даний час у нього відсутній дохід в такому розмірі, щоб він міг утримувати сім`ю та сплачувати аліменти відповідачці у встановленому рішенням суду розмірі. позиція відповідача Відповідачка правом подачі відзиву не скористалась, в поданій 27.08.2024 заяві просила в позові відмовити. Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі Ухвалою від 27.06.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів. 09.07.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків з додатками. Ухвалою від 11.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.17). 31.07.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог. 06.08.2024 відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, невизнання позову, закриття підготовчого провадження. Ухвалою від 06.08.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. 21.08.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 27.08.2024 від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в якій вона просила відмовити в задоволенні позову. В судове засідання сторони не з`явились. Від обох відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачка просила в його задоволенні відмовити. У зв`язку з цим суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності. При зазначенні дати ухвалення судового рішення та вказанні в резолютивній частині дати складання повного тексту судового рішення судом враховано висновок викладені в постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, за яким у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51\~Конституції України та стаття 180 СК України). Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Положеннями статті 181\~СК України передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10\~ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Сторони в справі, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.08.2016 (а.с. 9). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 в справі № 385/63/17 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] щомісячно 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 10). На виконання рішення видано виконавчий лист (а.с. 11). З розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 385/63/17 виконаного старшим державним виконавцем Кашарайло К. С. вбачається, що заборгованість [PERSON] щодо стягнення аліментів, станом на 01.01.2024 складає 173466,43 грн (а.с. 12). Позивач [PERSON] одружився з [PERSON] 01.09.2020, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 14). З довідки про склад сім`ї (а.с. 15) вбачається, що позивач [PERSON] з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] проживають однією сім`єю в будинку по [ADDRESS] . Відповідно з довідки від 07.06.2024 виданої в/ч [NUMBER] [PERSON] працевлаштований та за період з лютого 2024 по червень отримав дохід в розмірі 136168,54 грн, за винятком аліментів. З довідки виданої старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області К. Кашарайло вбачається, що на виконання перебуває виконавче провадження № 53859938 по виконанню виконавчого лита № 385/63/17 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі частини доходу на утримання сина [PERSON] [INFO] ; станом на 12.06.2024 заборгованість відсутня. Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області К. Кашарайло від 03.06.2024 в ВП № 53859938 за виконавчим листом № 385/63/17 по стягненню аліментів скасовано заходи примусового виконання у зв`язку з повним погашенням [PERSON] заборгованості станом на 03.06.2024. З свідоцтва про право на спадщину від 23.08.2012 та виданого державним нотаріусом Чорною Н. Р. вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] . З квитанції Укрпошти № 5650116688037 вбачається, що К. Осадчою з м. Вознесенськ 12.06.2023 здійснено відправлення на адресу [PERSON] в с. Долинівка Голованівського району, сума оголошеної цінності 2000 грн. Відповідно до фіскального чека виданого ТОВ «Розетка УА» від 04.07.2023 ПН 371930726554 вбачається придбання велосипеда за 6812,00 грн (а.с. 23). З скріншоту з сайту «rozetka.com.ua» вбачається, що одержувачем велосипеда вартістю 6812 грн є Т. Курасова, адреса доставки Нова пошта м. Гайворон (а.с. 23, зворот). З фіскального чеку (а.с. 24) вбачається, що за таким придбано дитячий одяг (футболки, джинси, кросівки, шорти, тощо на суму 2508,00 грн (а.с. 24). З розписки (а.с. 31) вбачається, що 28.05.2024 [PERSON] отримав (позичив) кошти у [PERSON] згідно з попереднім усним договором для погашення аліментів своїй першій дружині, які зобов`язується повернути до 28.05.2025 (а.с. 31). Відповідно до інформації з державного реєстру нерухомого майна № 384924845 від 01.07.2024 за пошуковим запитом [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с. 34). Отже судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є батьком [PERSON] , 2016 року народження і за рішенням суду від 23.03.2017 з нього стягуються щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після прийняття рішення суду в нього змінились такі обставини: 19.03.2021 новому шлюбі в нього народилась донька [PERSON] . А також, після 2020 року він влаштувався на контрактну службу в ЗСУ, де отримує стабільний дохід. На виконання рішення суду про стягнення аліментів від 23.03.2017 в [PERSON] утворилась заборгованість, яку він погасив повністю 03.06.2024. \~ \~ \~ \~При цьому, 28.05.2024 [PERSON] отримав (позичив) кошти у [PERSON] згідно з попереднім усним договором для погашення аліментів своїй першій дружині, які зобов`язується повернути до 28.05.2025. З системного аналізу статей 181 та 192\~СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім цього, аналіз статті 192\~СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є: зміна матеріального, сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів. Суд зазначає, що сторони в силу приписів статей 12, 77, 78, 81\~ЦПК України повинні довести належними доказами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд повинен оцінити ці докази за своїм внутрішнім переконанням і ухвалити у справі законне і обґрунтоване рішення. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першоюстатті 89 ЦПК Українивизначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аргументами для зменшення розміру аліментів, які наводить позивач в позовній заяві є його одруження та народження доньки [PERSON] , укладення договору позики для погашення боргу по аліментах на утримання сина [PERSON] , у зв`язку з чим теперішній його дохід не дозволяє сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі. Також позивач стверджує, що після 2020 року працевлаштувався та почав отримувати постійний дохід. Дана обставина є покращенням його матеріального стану в порівнянні з таким, що враховувався судом при стягненні аліментів рішенням від 23.03.2017. Обставини зазначені ним про те, що він не має у власності нерухомого майна не свідчать про погіршення майнового становища. А доводи про те, що він придбав для сина велосипед, переводив кошти та купляв речі за можливості, не має у власності транспортних засобів не мають правового значення при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Аналізуючи доводи\~позивача суд\~звертає увагу\~на те,\~що в постанові Верховного Суду від 16.09.2024 в справі № 565/2017/19 зроблено висновок про те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. При цьому суд враховує висновки Верховного Суду при прийнятті рішення відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Також суд зауважує, що наявність боргового\~зобов`язання зі\~сплати коштів,\~що виникло\~ для\~погашення заборгованості\~по аліментах\~на утримання\~сина,\~щодо якого\~позивач просить\~зменшити розмір\~аліментів, не є зміною майнового стану в розумінні статті192СК України. Підсумовуючи наведене вище суд зауважує, що відповідачем не доведено погіршення його матеріального стану, а саме народження доньки [PERSON] не є безумовною підставною для зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки позивачне має компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд підкреслює, що відповідно до частини третьоїстатті 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed