Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 18.01.2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 13.02.2018 року, який був зареєстрований у Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 205, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу неповнолітніх чи малолітніх дітей не мають. Під час сімейного життя з`ясувалося, що кожен з них живе своїм життям, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони тривалий час сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. Матеріали позову суддя отримала 19.01.2024 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 412589 від 19.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 05.05.2004 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 412422 від 19.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 05.12.2007 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.01.2024 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 07.02.2024 року. Заяву про усунення недоліків суддя отримала 08.02.2024 року. Ухвалою суду від 12.02.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 12.03.2024 року. У судове засідання 12.03.2024 року [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача- адвоката Селезньова М.В. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 24.04.2024 року. У судове засідання 24.04.2024 року [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача- адвоката Селезньова М.В. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 04.06.2024 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 04.06.2024 року, відкладено на 12.07.2024 року. У судове засідання 12.07.2024 року [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача- адвоката Селезньова М.В. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 05.09.2024 року. У судове засідання 05.09.2024 року [PERSON] не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача- адвоката Селезньова М.В. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, зі згоди сторони позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 10.09.2024 року. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 205, та повторно 06.01.2024 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). Від спільного шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 СК України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved