Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Представник позивача 23.01.2024 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 21.11.2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не має. Вже деякий час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Причиною припинення стосунків стала розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. В наслідок цього сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір між подружжям відсутній, на примирення позивач не згодна. За таких обставин [PERSON] вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати. \~Ухвалою суду від 01.02.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.27-28). \~ \~ \~ \~ Позивач та її представник належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді, 09.02.2024 року на адресу суду представник позивача [PERSON] направила заяву про розгляд справи без її участі та за відсутністю позивача. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить конверт (а.с.33), відзиву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Справа\~розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України справа розглядалась заочно. Судом встановлено: 21.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, актовий запис за № 672 (а.с.37). Від даного шлюбу подружжя не має спільних дітей. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства, відсутності взаєморозуміння між сторонами, шлюбні стосунки фактично були припинені. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Майновий спір відсутній. Позивач не має змоги розірвати шлюб в органах РАЦС, оскільки відповідач відмовляється туди з`явитись. На примирення позивач не згодна, оскільки кожен зі сторін вже давно живе своїм окремим життям та власними інтересами. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам. За змістом ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved