Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 22 лютого 1969 року у виконавчому комітеті Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №5. Від даного шлюбу в сторін народилась одна дитина син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що збереження сім`ї неможливе, на даний час їхній шлюб носить формальний характер, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, та різні погляди на життя, оскільки вони разом не проживають вже тривалий час, та за цей період шлюбні відносини в них не поновились. Просить шлюб укладений між ними розірвати. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - .. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 22 лютого 1969 року у виконавчому комітеті Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №5./а.с.5/. Від даного шлюбу в сторін народилась одна дитина син [PERSON] , [INFO] ./а.с.6/. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначене положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved