Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 19.06.2023 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47254,77 грн за кредитним договором №б/н від 31.10.2019. Свій позов АТ КБ "Приватбанк" обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 31.10.2019, банк надав [PERSON] кредит в сумі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків і станом на 15.04.2023 є заборгованість перед позивачем в сумі 47254 гривень 77 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ "Приватбанк" звернутися до суду з відповідним позовом. Заочним Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2023 вказаний позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.10.2019 кошти в сумі 47254 (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 77 копійок. Також стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» витрати, понесені останнім на оплату судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що 31.10.2019 [PERSON] підписав умови кредитного договору та активно користувався кредитними коштами. Відповідач, у свою чергу, зазначив, що у нього грабіжники викрали гаманець з кредитною карткою та записом пін-коду на листку, тому вся відповідальність за викрадення коштів лежить на ньому, оскільки він сприяв втраті грошей. Оскільки наразі триває досудове розслідування, у випадку визнання винними осіб, які скоїли крадіжку, відповідач матиме можливість стягнути ці кошти в регресному порядку. Дивно, що відповідач не заблокував кредитну картку одразу ж після інциденту, а звернувся до поліції лише через 4 дні. Представник позивача також звернув увагу на кредитну історію відповідача у якого викрадені картки різних банківських і фінансових установах, що підтверджується листом ГУНП у м. Києві Голосіївського управління поліції від 15.12.2021. Представник відповідача пояснив, що 04.12.2021, у зв`язку з пограбуванням, з його карткового рахунку було знято 38000 грн, що підтверджується історією рахунку. У зв`язку з цим відповідач звернувся до Голосіївського управління Національної поліції у м. Києві із заявою. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 09.12.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №12021105010002465 за фактом звернення відповідача за ч. 1 ст. 185 КК України. [PERSON] також направив до Національного банку України скаргу на дії АТ КБ «Приватбанк», в якій описав ситуацію та просив вжити певних заходів. Відповідач не розголошував свої дані, тому вимоги позивача є безпідставними. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач заявив, що 04.12.2021 на нього здійснили напад, і коли він втратив свідомість, у нього викрали гаманець із кредитною карткою та з папером, на якому був записаний пін-код. У стресовому стані йому важко було зв`язатися з банком, тому він зміг заблокувати картку лише ввечері того ж дня. До поліції він звернувся через 4 дні. Наразі кримінальне провадження розслідується, і відповідач не знає результати. Він також написав скарги до Національного банку України, але поки що результату немає. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що 04.12.2021 шахрайськими діями з його карткового рахунку було знято 38000 грн, підтверджуються історією рахунку. Він також звернувся до Голосіївського управління Національної поліції у м. Києві із заявою про дану подію. Відповідно до витягу з ЄРДР, 09.12.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №12021105010002465. Після отримання витягу з ЄРДР [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк», щоб повідомити про кримінальне правопорушення, зазначивши, що служба безпеки банку надала відеоматеріали, на яких видно, що кошти було знято невідомою особою. АТ КБ «Приватбанк» вимагає повернень викрадених коштів, посилаючись на те, що відповідач несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання. В свою чергу [PERSON] направив до Національного банку України скаргу на дії АТ КБ «Приватбанк», в якій описав ситуацію та просив вжити певних заходів щодо дій банку. Від представника АТ КБ «Приват Банк» Меркулової В.В. до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, де вона просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи та від нього не надходило жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду справи. Стосовно посилання відповідача на заволодіння коштами з картки третіми особами, то банком була проведена перевірка в ході якої було встановлено, що 04.12.2021 з платіжної картки відповідача були зняті кошти та правильно введений ПІН-код. Відповідно до умов банку клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам. Умовами банку встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами. Таким чином із сторони банку відсутні порушення умов договору та норм закону. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2024 [PERSON] поновлено строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, скасовано заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області та справу призначено до судового розгляду і вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2021 АТ КБ «Приватбанк» зареєстроване як юридична особа 10.06.2021, види економічної діяльності: 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а.с.37). Згідно з витягу з Державного реєстру банків від 16.08.2021, АТ КБ «Приватбанк» має чинну банківську ліцензію №22 (а.с.40). Із анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку від 31.10.2019 встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір із [PERSON] . Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 38000,00 гривень, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам . У заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , встановлено, що за період з 31.10.2019 по 05.04.2022 відбувалося збільшення та зменшення кредитного ліміту (а.с. 16). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 31.10.2019 станом на 15.04.2023 становить 47254 гривні 77 копійок, та складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 38465 гривень 93 копійки, заборгованість за простроченими відсотками 8788 гривень 84 копійки ( а.с.10-12). За даними виписки за договором б/н за період 31.10.2019-19.04.2023, виданої на [PERSON] , підтверджується факт користування кредитними картками (а.с13-15). Відповідно до витягу з ЄРДР, 09.12.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №12021105010002465 за ч.1 ст.185 КК України. Відповідно до відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 24.01.2022 №20.1.0.0.0/7-220111/18303, відмовлено [PERSON] в задоволенні поданого звернення з мотивацією, що зняти кошти без правильного введення пін-коду неможливо. Відповідно до відповіді Національного банку України від 19.07.2023, [PERSON] надано відповідь щодо його звернення та роз`яснено, що питання, які виникають внаслідок договорів, вирішуються сторонами. Із дослідженого судом наданого стороною відповідача CD-флеш накопичувача вбачається, що на ньому міститься відеозапис з банкомату «ПриватБанку», з якого невідома особа в масці ніби як знімає кошти. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З урахуванням наявності в матеріалах справи заяви про приєднання до умов та правил надання послуг від 31.10.20219 у якій зазначено процентна ставка 43,2% річних та яка підписана відповідачем, а тому суд доходить до висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно із пунктом 14.16 статті 14 вказаного Закону, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Згідно з пунктом 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705), користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7 розділу VI Положення № 705, визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав. Відповідно до довідки виданої Голосіївським управлінням ГУНП у м. Києві від 15.12.2021, встановлено, що за фактом викрадення банківської картки Приват Банку та Аваль Банку та списання грошових коштів у розмірі 67000 гривень відкрито кримінальне провадження №12021105010002465 від 09.12.2021, за фактом вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №12021105010002465 за фактом звернення [PERSON] за ч. 1 ст. 185 КК України. Водночас відповідно до п.2.1.4.5.1. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг станом на 26.04.2022 (далі - Умови) клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Відповідно до п.2.1.4.5.2. Умов клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Відповідно до п.2.1.4.5.4. Умов клієнт зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Несанкціонованого овердрафту. Відповідно до п.2.1.4.5.6. Умов клієнт зобов`язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати картки, PIN-коду або отримання інформації про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні), +38 073 (050, 098) 9000002 (для VIP- клієнтів) [NUMBER] (для дзвінків із-за кордону). Відповідно до п.2.1.4.5.7. Умов клієнт зобов`язаний письмово доручати Банку постановку Картки в Стоп-лист Платіжної системи. Згідно з п.2.1.4.5.8. Умов у разі втрати/крадіжки Фінансового номеру телефону або зміни номера телефону, який є Фінансовим , клієнт зобов`язується негайно інформувати Банк. Згідно з п.2.1.4.5.9.Умов клієнт зобов`язаний заблокувати Картку перед подачею претензії до Банку щодо несанкціонованих операцій по ній. Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Отже враховуючи доводи позивача та відповідача, суд зазначає, що вказані обставини органом досудового розслідування не встановлені, а винні особи не притягнуті до відповідальності. Наявність реєстрації кримінального провадження за ч.1 ст.185 КК України, відео з банкомату та довідок з поліції про одночасне списання кредитних коштів з карток [PERSON] , не є достатніми для встановлення дійсних обставин вчиненення кримінальних правопорушень третіми особами відносно відповідача. Водночас суд зазначає, що проведення оспорюваних операцій, враховуючи пояснення відповідача, стало можливим через розголошення конфіденційної інформації клієнтом (запис пін-коду на аркуші, який був у гаманці, що, за словами відповідача, був викраденим, а тому став доступним третім особам, що повинен був усвідомлювати відповідач). Оспорювані операції відбулися до моменту звернення відповідача до банку для блокування його рахунку. Тому відповідач повинен нести відповідальність за ці операції та сплатити заборгованість перед банком у повному обсязі. У разі встановлення фактів протиправних дій з боку винних осіб, відповідач має право звернутися до суду з регресними позовними вимогами. Суд не встановив в діях банку вини щодо неналежного виконання зобов`язань з обслуговування рахунку та надання банківських послуг, також відсутній взаємний зв`язок між діями банку та наслідками, що настали для відповідача, а тому на переконання суду саме відповідач несе відповідальність за вказані операції та виникнення заборгованості на його картковому рахунку. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено судовий збір покладається на відповідача. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2684 гривні 00 копійок . На підставі \~викладеного, \~ст. ст.\~ 11, \~207,\~ 526, \~629, \~634,\~ 638,\~ 1054\~ ЦК України,\~

Outcome: approved