Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] Позов обґрунтовує тим, що 10.02.2004 вона уклала із [PERSON] шлюб, який зареєстрований Дзюньківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 01. Від вказаного шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя у них не склалось, між сторонами постійно виникають суперечки. Подружні відносини фактично розірвані, можливості зберегти сім`ю немає. Спори щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутні. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання на 20.08.2024. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився також, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 17). Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Сторони [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 10.02.2004 Дзюньківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного проживання у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільне проживання фактично припинено, взаємини між ними зіпсувалися, оскільки мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, кожен має власне особисте життя. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повернути [PERSON] з державного бюджету 605 грн. 60 коп. судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved