Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, просить визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном (строком) в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~щовона, [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу 18 жовтня 1983 року з [PERSON] , на даний час має прізвище « [PERSON] ». За життя її батько [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВА № 259971, виданого 27 березня 1999 року Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 964 (спадкова справа № 127/99), й реєстраційного запису про право особистої власності, здійсненого в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 103/463 від 27.03.1999 Солонянським підприємством по технічній інвентаризації «Абріс» Солонянського району Дніпропетровської області, успадкував та став власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці місцевої ради розміром 3300 кв. м. [INFO] [PERSON] помер. На день смерті її батька, з ним проживав її рідний брат - [PERSON] , який був зареєстрований у вищевказаному житловому будинку. Але після тривалої хвороби 24 вересня 2022 року [PERSON] також помер. Ще за життя (безпосередньо після смерті батька), брат повідомляв її, що батько мав наміри залишити будинок йому, і так як [PERSON] на день смерті [PERSON] проживав разом з ним, то автоматично прийняв спадщину. При цьому, про наявність заповіту батько за життя як їй, так і брату, нічого не розповідав, як і не повідомляв її про це нотаріус. Тільки, в серпні 2023 року, вже після смерті [PERSON] , вона, перебираючи стару непотрібну літературу, яка знаходилася в домоволодіння батька та в якому до своєї смерті проживав брат, в старій книзі знайшла нотаріально засвідчений заповіт [PERSON] , складений ще 27 березня 1999 року Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, серії АВА №\~259972, зареєстрований в реєстрі за № 966, відповідно якого було зазначено: «Я, [PERSON] , що мешкаю в [ADDRESS] , на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, я заповідаю в рівних долях: [PERSON] та [PERSON] . Зміст ст. 535 Цивільного Кодексу України, мені нотаріусом роз`яснено. Цей заповіт складено і підписано в двох примірниках, один з яких знаходиться на зберіганні у справах держнотконтори, а другий примірник, видається заповідачу». Позивач посилається на те, що вказане зумовило її особисте звернення до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Супруненко Алли Миколаївни з метою прийняття спадщини за заповітом. Однак, згідно постанови нотаріуса від 05 жовтня 2023 року було прийнято рішення про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] у зв?язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в задоволені позовних вимог за позовом [PERSON] до Солонянської селищної ради просить відмовити в повному обсязі. На обґрунтування відзиву посилається на те, що у позовній заяві позивач не обґрунтовує мотивів звернення із даним позовом саме до Солонянської селищної ради як відповідача по цій справі. Враховуючи сталу судову практику, відповідачами у справах зазначеної категорії є спадкоємці, які прийняли спадщину, а територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред?явити позов до належного відповідача. Відповідач вважає, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності об?єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали позивачу звернутись з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня відкриття спадщини позивачем суду не надано. Необізнаність позивача про наявність заповіту спадкодавця не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини і проживання позивача на відстані зі спадкодавцем, оскільки і спадкодавець і спадкоємець проживали на незначній відстані одне від одного, в межах однієї Дніпропетровської області (відстань від смт Солоне до міста Дніпро близько 30 кілометрів). Крім того позивач є рідною дочкою [PERSON] і є спадкоємцем за законом першої черги, але звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише у 2023 році. Твердження позивача про те, що їй не було відомо про заповіт, складений на її користь, відповідач вважає голослівними, оскільки не підтверджені належними доказами. Не наведено причин пропуску строку для прийняття спадщини як спадкоємиці за законом першої черги. Посилання позивача на практику Верховного суду не містить аналогічних спірних правовідносин. Позивачем не доведено поважних причин їй, як спадкоємиці першої черги спадкування за законом, пропуску строку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] потягом 12 років; не долучено доказів наявності інших спадкоємців після [PERSON] та його сина [PERSON] (як такого що автоматично прийняв спадщину), не долучено у повній мірі доказів наявності або відсутності майна, що становить склад спадщини. Відповідач подав заяву, у якій просив розглядати справу в усіх судових засіданнях (підготовчому та розгляду справи по суті) за відсутності свого представника, за наявними в матеріалах справи документами). Третя особа приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Супруненко А.М. просила розглядати справу за відсутності нотаріуса. У судовому засідання позивач заявлені вимоги підтримала, також повідомила, що її брат [PERSON] був одружений, однак шлюб був розірваний, мав двох дітей, син помер у 2005 році, а також надала заяву, за змістом якої донька брата не заперечує проти видачі їй, [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, допитавши свідків, суд встановив такі обставини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 24 березня 2011 року (копія свідоцтва, а.с. 31). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солонянським райбюро ЗАГС Дніпропетровської області 29 квітня 1958 року (копія свідоцтва, а.с. 25). 18 жовтня 1983 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , а.с. 26). [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] (копія листа Виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 15.08.2023 №\~8654, а.с. 32), його сином (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а.с. 33). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) (копія свідоцтва, а.с. 34). [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою проживав один (копія листа Виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 12.06.2024 № 946, а.с. 138). 27 березня 1999 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (копія заповіту серії АВА № 259972, зареєстрованого в реєстрі за № 966, а.с. 35). 05 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Супруненко А.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (копія заяви, а.с. 72). Постановою приватного\~нотаріуса Супруненко\~А.В.\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~померлого [INFO] [PERSON] \~було відмолено\~у зв`язку\~з пропуском\~строку подачі\~заяви про\~прийняття \~спадщини.За змістом постанови за даними Спадкового реєстру спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася. Згідно інформації у довідці № 8654 спадкоємиця [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не проживала на день відкриття спадщини, зі спадкодавцем постійно проживав на час відкриття спадщини його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але юридично її не оформив (копія постанови, а.с. 37). Допитана як свідок позивач [PERSON] повідомила, що із заявою про прийняття спадщини звернулась 05 жовтня 2023 року, про заповіт дізналась лише у грудні 2022 року, після смерті брата, коли прибирали у батьківській хаті у книжках знайшли заповіт, у цій хаті проживав лише брат, він помер [INFO] . Також повідомила, що вона є людиною з інвалідністю по зору, перенесла операцію, у 2023 року проходила лікування. Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] є його дружиною. Після смерті [PERSON] , вони, у грудні 2022 року, розбираючи речі у будинку, де жили батько та брат дружини, знайшли заповіт. До цього ні йому, ні дружині про заповіт не було відомо. Окрім того, повідомив, що до нотаріуса раніше не звертались, оскільки була війна, у дружини були негаразди із зором, вона проходила лікування. За клопотанням відповідача судом було витребувано з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо того з подружжя, хто пережив [PERSON] , який помер [INFO] , а також щодо дітей, братів та сестер [PERSON] . За змістом\~листа Дніпровського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Дніпровському\~районі Дніпропетровської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~від 27.03.2024\~№ 580/31-30-26\~виявлено актовий\~запис про\~державну реєстрацію\~шлюбу [PERSON] \~та [PERSON] ,\~актовий запис\~№ 65\~від 03.07.1982,\~складений Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Солоняського\~районного управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~та актові\~записи про\~народження дітей,\~де батьком\~є [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~актовий запис\~№ 16\~від 25.01.1983,складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солоняського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №\~192 від 27.12.1984, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солоняського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач надала суду копію свідоцтва серії [NUMBER] про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , згідно з яким шлюб було розірвано у жовтні 2005 року. Позивач повідомила, що син [PERSON] помер у 2005 році. Також позивач надала копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 122), актовий запис про народження від 27.12.1984 № 192, згідно з яким батьком останньої записаний [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого 27.11.2015 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] (а.с. 121), після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , та копію нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , у якій вона повідомляє, що заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] не подавала, на спадщину не претендує і в подальшому звертатись до суду для поновлення строків не буде, проти видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не заперечує (а.с. 120). Суд зазначає, що відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.\~1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Враховуючи обставини, на які посилається позивач, а саме, що вона не знала про наявність заповіту, а дізналася про нього лише у грудні 2022 року, що вона протягом 2023 року проходила лікування, і лише у жовтні 2023 року подала заяву про прийняття спадщини, суд доходить висновку про визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачем судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved