Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2011 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 31.03.2024 зник безвісти під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що заявниця проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2011 року. Вказаний факт підтверджується довідкою Сюртівської сільської ради від 29.04.2024, згідно з якою з 2011 по 2015 рік заявниця разом з [PERSON] проживала однією сім`єю в [ADDRESS] та довідкою Чопської міської ради від 17.04.2024, згідно з якою заявниця проживає з [PERSON] у фактичному шлюбі. Вказує, що факт проживання однією сім`єю також підтверджується спільними фотографіями. Крім того даний факт підтверджується свідком - [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] . Також зазначає, що про факт спільного проживання із заявницею, як цивільною дружиною, [PERSON] вказав у автобіографії, що міститься в його особовій справі військовослужбовця у військовій частині [NUMBER] . Встановлення вказаного юридичного факту необхідне заявниці для набуття статусу члена сім`ї військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою суду від 17.05.2024 заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 21.05.2024 вказані недоліки було усунуто. Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження, витребувано з військової частини [NUMBER] належним чином та якості завірену копію автобіографії [PERSON] , [INFO] . 17.06.2024 на адресу суду від військової частини [NUMBER] надійшла заява, в якій військова частина зазначила, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] призваний [INFO] 04.12.2023 року. Військовослужбовець - старший солдат [PERSON] вважається "безвісно відсутнім військовослужбовцем" під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (наказ командира військової частини [NUMBER] від 20.04.2024 №2877). Також вказали, що Військова частина [NUMBER] , з початку свого створення (06.03.2022), перебуває в зоні проведення бойових дій і бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до пункту 11 розділу XII Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом МОУ від 15.09.2022 року № 280 особові справи військовослужбовців у військових частинах, які беруть участь у бойових діях, не ведуться. З огляду на вище наведене, військова частина [NUMBER] не може надати суду належним чином завірену копію автобіграфії [PERSON] , по причині її відсутності. 12.07.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від заінтересованої особи - Міністерства оборони України, в якій останнє просило у задоволенні заяви [PERSON] відмовити повністю. В обґрунтування зазначеного вказали, що з матеріалів заяви не зрозуміло ні мети звернення до суду із даною заявою, ні підставності залучення Міністерства оборони України за даних обставин справи. Також зазначили, що заявницею не доведено сукупність усталених обставин та відносин, що притаманні фактам проживання однією сім`єю. Також вказали, що відповідно до ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Також зазначили, що встановлення факту спільного проживання заявника із безвісно відсутнім військовослужбовцем не дає правових підстав для віднесення заявника до кола осіб, які згідно ст. 9 Закону № 2011-XII та Порядку №884 мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Рішення суду про встановлення факту проживання з безвісно відсутнім військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним і допустимим підтвердженням статусу дружини. Ухвалою суду від 16.07.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні 16.07.2024 пояснила, що вона з 10 років дійсно знайома із заявницею [PERSON] , яка проживала разом із її батьком, вони разом проводили час, у заявниці з її батьком був спільний сімейний бюджет та спільний побут. У заінтересованої особи [PERSON] склалися теплі стосунки із заявницею. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала в повному обсязі, зазначила, що із [PERSON] проживали однією сім`єю 12 років, та, посилаючись на вищенаведені обставини, просили суд задовольнити дану заяву. Представник заявниці в судовому засіданні також підтримав подану заяву в повному обсязі та просив таку задовольнити з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України просив у задоволенні заяви відмовити з підстав, наведених у поясненнях. Заінтересована особо - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як пояснила у судовому засіданні заявниця [PERSON] та як вбачається з матеріалів справи вона з 2011 року проживає разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а саме з 2011 по 2015 заявниця разом з [PERSON] проживала однією сім`єю в [ADDRESS] (підтверджується довідкою Сюртівської сільської ради від 29.04.2024 №256/02-28) та з 2015 в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради від 17.04.2024 №317 про фактичне місце проживання осіб на території Чопської міської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області за певною адресою. Судом встановлено, що [PERSON] під час заявленого періоду спільного проживання з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з іншою особою не перебував. Також, матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації 24.02.2022 [PERSON] , [INFO] , був призваний [INFO] 04.12.2023. Також згідно з копією сповіщення сім`ї (близьких родичів) від 15.04.2024 №8098 [PERSON] 31.03.2024 зник безвісти під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини. Отже, встановити іншим, крім судового, шляхом факт проживання однією сім`єю неможливо, оскільки з 31.03.2024 [PERSON] рахується безвісти зниклим. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При розгляді справи судом спору про право між заінтересованими особами не встановлено, вирішення даного питання надасть право заявниці на набуття нею статусу члена сім`ї військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Міноборони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Таким чином, заперечення представника Міністерства оборони України у даній справі щодо встановлення факту, про який просить заявник, не свідчить про існування спору про право, адже Міноборони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21). Родинні зв`язки між заявницею та [PERSON] не встановлені. Вирішення цього питання можливе тільки шляхом звернення до суду. Разом з тим, факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] підтвердила у судовому засіданні донька [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , яка зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрацію шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Крім того, факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] підтверджується оглянутими сімейними фотознімками заявниці та іншими письмовими доказами, доданими до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення статті 74 Сімейного кодексу України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (стаття 315 ЦПК України). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , заявниці необхідно для отримання виплат грошового забезпечення, на яке має право сім`я військовослужбовця, захопленого в полон або заручником, а також інтернованого у нейтральні держави або безвісно відсутнього та/або вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства України, як законного члена сім`ї. Зібраними у справі доказами підтверджено, що заявник проживала однією сім`єю з [PERSON] , вели з ним спільне господарство, мали спільний побут, встановлення факту має для заявника юридичне значення, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з 2011 року.

Outcome: approved