Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

13.08.2024, представник позивача звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення в порядку статей 246 та 270 ЦПК України, в якій просив винести додаткове рішення у справі №752/11554/24, яким стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, а саме 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Заяви та/або клопотання учасників справи 22.08.2024 до суду надійшло клопотання [PERSON] про зменшення розміру компенсації судових витрат позивача, в якому вона висловлює позицію щодо необґрунтованості та завищення позивачем розміру понесених ним судових витрат. Вказує на можливість компенсації відповідних судових витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтований. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх компенсацію. У поданому клопотанні просила суд зменшити розмір компенсації витрат на правничу допомогу. Будь-яких інших заяв/клопотань учасники справи не подавали. Інші процесуальні дії у справі Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 головуючим суддею визначено С.О. Чекулаєва. Розгляд заяви призначений на 04.09.2024 про що суд повідомив учасників справи. Фактичні обставини встановлені судом В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЇ НЕРУХОМОСТІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлових додаткових послуг. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06.08.2024 позов задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь позивача 18 425,90 грн заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, послуг управління по утриманню квартири та машиномісць підземного паркінгу, 233,35 грн інфляційних втрат, 167,17 грн - 3 процентів річних, а також 3 028,00 грн судового збору. 13.08.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Верхогляда М.Л., в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. За наявними у справі матеріалами суд встановив, що 25.01.2023 між адвокатом Верхоглядом Михайлом Леонідовичем та ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ПОРЯД.ОК УПРАВЛІННЯ ТА ЕКСПЛУАТАЦІЇ НЕРУХОМОСТІ» укладено Договір №250123 про надання професійної правничої допомоги, згідно пункту 1.1. якого адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що ставляться клієнтом, а клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені цим Договором. Згідно пункту 3.1. Договору №250123, за надання послуг клієнт сплачує адвокату гонорар, виходячи з кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката, кількості годин, витрачених адвокатом на надання послуг клієнту, складності справи/завдання, обсягу наданих послуг/виконаних робіт, фінансового стану клієнта та іншої сторони судового процесу, ціни позову, значимості справи для клієнта та впливу рішення суду на його репутацію та інші істотні обставини. Оплата здійснюється на підставі погодженого/підписаного Акта приймання-передачі послуг у спосіб та у строки, зазначені у відповідному Акті. У пункті 3.2. Договору №250123 сторони узгодили, що розмір гонорару адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справи в суді, складає від 10 (десяти) до 20 (двадцяти) відсотків від ціни позову. Ставка гонорару адвоката за одну годину роботи становить 2 500,00 грн. 27.05.2024 між адвокатом Верхоглядом М.Л. та позивачем складено та підписано Акт №14/05 прийому-передачі послуг за Договором №250123 згідно якого вбачається, що адвокатом були надані позивачу наступні послуги: 1) проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію (у тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо з витрачанням часу у кількості однієї години, визначеною вартістю 2 500,00 грн; 2) складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 2 примірника для суду та відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви на адресу суду у 2 примірниках (в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи) з визначеною вартістю у розмірі 2 500,00 грн за одну годину часу, всього витрачено три години, що становить вартість послуг у розмірі 7 500,00 грн. Загальна вартість послуг з надання професійної правничої допомоги згідно Акта №14/05 від 27.05.2024 становить 10 000,00 грн. Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції № 2613 від 27.05.2024 позивач здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] з призначенням платежу «оплата за надані послуги згідно договору № 250123 від 25.01.2023 та акту № 14/05 від 27.05.2024. Без ПДВ». Суд також встановив, що до позовної заяві від 27.05.2024 позивачем був доданий Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач стверджує, що до подачі позову поніс витрати на професійну правничу допомогу згідно Договору №250123 від 25.01.2023 у загальному розмірі 22 500,00 грн. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, що пов`язані з розглядом справи, відносяться витрати на правничу допомогу. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України). За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Суд звертає увагу, що такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (надалі за текстом також - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачена. Із матеріалів справи відомо, що у зв`язку з розглядом справи №752/11554/24 позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується: копією Договору від 25.01.2023 №250123 про надання професійної правничої допомоги (а.с. 22-23); копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність серії КВ №001015 (а.с. 25); копією довіреності від 25.01.2023 на представництво інтересів позивача (а.с. 24); копією Акта приймання-передачі наданих послуг №14/05 від 27.05.2024 (а.с. 26); копією платіжної інструкції № 2613 від 27.05.2024 (а.с. 27). Водночас, суд звертає увагу, що опис обсягу наданої професійної правничої (правової) допомоги, що наведений у попередньому (орієнтовному) розрахунку та Акті прийому-передачі наданих послуг №14/05 від 27.05.2024 містить низку пунктів, які суд не може ідентифікувати як правничу (правову) послугу. Зокрема, суд вказує, що така діяльність адвоката як: відправка рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви; копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк), які додаються до позовної заяви, є технічними послугами, які можуть виконуватися не тільки адвокатом та не належать до видів адвокатської діяльності. Також, матеріали справи не містять доказів вартості (розміру) понесених адвокатом чи позивачем витрат на виїзну консультацію, в тому числі транспортні витрати, хоча в Акті приймання-передачі наданих послуг №14/05 від 27.05.2024 сторони зазначили про такі витрати. Як визначено частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та ціною позову. Враховуючи те, що подана позовна заява є типовою для справ в яких бере участь позивач (стягнення заборгованості з оплати за житлові послуги), а також те, що справа є малозначною, розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження, ціна позову становила 18 826,42 грн суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до компенсації судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 та від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18 виснував, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (позиція ВС у постановах від 03.10.2019 у справі № 922 445/19 та від 01.06.2018 у справі № 904 8478/16). Таким чином, за результатами аналізу матеріалів справи №752/11554/24, її складності, часу який необхідно було витратити адвокату для надання кваліфікованої правничої допомоги, ціни позову та з огляду на положення пункту 3.2. Договору №250123, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з відповідача відповідних витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: partial