Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

В травні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 69265,41 грн. за кредитним договором № б/н від 02.01.2020 року та судові витрати у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 02.01.2020 року [PERSON] ознайомилася з умова кредитування та підписала Паспорт кредиту разом з Заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку, тип «Універсальна». В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42% річних та збільшився кредитний ліміт до 55 000 грн. Вказує, що [PERSON] користувалася кредитним лімітом, повертала суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість в розмірі 69265,41 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь разом зі сплаченим судовим збором. 03.06.2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направила. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.01.2020 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання. Таким чином, з моменту підписання, між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Так, на підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 55 000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку та випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до 12/23. Отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі, щодо сплати відсотків. Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2020 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку «Універсальна» з відновлювальною кредитною лінією до 50 000 грн. на 12 місяців з пролонгацією зі встановленою процентною ставкою 43,2% річних. Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». З наявної в матеріалах справи виписки по картковому рахунку вбачається, що [PERSON] користувалася кредитним лімітом, повертала суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 15.05.2024 року має заборгованість 69 265,41 грн., яка складається з наступного: 54167,87 - заборгованість за тілом кредиту, 15 097,54 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказує позивач, підписання стилусом на планшеті регламентовано Постановою НБУ №151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якого, власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного пристрою - це цифровий власноручний підпис. Вказаною постановою у п. 6 передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється підпису, а згідно до п.7 використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Банком надано всю необхідну інформацію в письмову вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Позивачем надана до суду копія заяви від 02.01.2020 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображенні і графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті кредиту, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 69 265,41 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. Так, пред`явлений ним позов задоволений повністю. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved