Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу. Вимогу мотивує тим, що вона з березня 2022 року по [INFO] проживала разом із [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина. Під час проживання однією сім`єю вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, спільний сімейний бюджет, спільно витрачали кошти на утримання житла. Заявниця та [PERSON] проживали в [ADDRESS] , а також в [ADDRESS] . На час спільного проживання [PERSON] був одружений та розлучився в січні 2023 року. Заявниця зазначила, що в січні 2023 року [PERSON] було мобілізовано. Під час проходження військової служби [PERSON] постійно підтримував з нею зв`язок, допомагав фінансово, за період з 23.02.2023 року по 24.03.2024 року перерахував їй кошти в сумі 112300 грн. В [INFO] помер її батько і [PERSON] приїжджав у відпустку та допомагав їй з похоронами. [INFO] [PERSON] під час бойових дій отримав поранення, від яких помер в с. Костянтинівка, Покровського району, Донецької області. Заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] необхідне для отримання одноразової грошової допомоги від держави, на яку мають право члени сім`ї загиблого захисника України. В судовому засіданні заявниця, її представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити та встановити проживання заявниці з [PERSON] з березня 2022 року по [INFO]. Заявниця зазначила, що з березня 2022 року проживала з [PERSON] , то за місцем його проживання, то за місцем її проживання в с. Степанівка. [PERSON] приїжджав за місцем її проживання, допомагав по господарству. За місцем його проживання спільно було посаджено картоплю, яку допомагала копати. Обробляла огород. [PERSON] допомагав у похованні батька. Під час проходження служби надсилав їй кошти. Дочка [PERSON] зверталася із заявою для отримання виплат в зв`язку зі смертю батька, але їй було відмовлено, оскільки вона досягла повноліття і на момент загибелі не проживала разом із ним. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні зазначила, що заявниця [PERSON] значиться зареєстрованою в с. Степанівка разом із сином, дочкою, внучкою, а [PERSON] в смт Ємільчине разом із дружиною, дочкою, внуком. Під час розгляду справи, на її думку, заявниця не надала суду переконливих доказів факту спільного проживання з [PERSON] .. Залишила вирішення встановлення факту спільного проживання на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS] , а [PERSON] проживав у [ADDRESS] . До брата ходила часто, оскільки він проживав сам і допомагала йому по господарству. [PERSON] проживав з дружиною, яка є військовою і яка переїхала проживати в м. Чугуїв Харківської області. З цього часу вони разом не проживають, але з якого саме часу не може повідомити. Їх дитина проживала, проживає у матері дружини [PERSON] по [ADDRESS] . Їй відомо, що брат [PERSON] проживав із заявницею [PERSON] майже два роки, але з якого часу повідомити не може. За цей період заявниця приїжджала до [PERSON] в смт Ємільчине , а також він їздив до неї в с. Степанівка. Відомо, що можливо у 2022 році [PERSON] було мобілізовано. За час служби в армії він у 2023 році приїжджав у відпустку на 7 днів і їй відомо, що в цей період вони купували бензопилу, бензокосу. [PERSON] поховано в смт Ємільчине і поховання було здійснено за рахунок родичів дружини, із якою він розлучився. У суді свідок [PERSON] показала, що з осені 2021 року [PERSON] , із яким вона проживала по сусідству, став проживати з [PERSON] , яка приїжджала за місцем його проживання, допомагала по господарству, обробці огорода. Весною [PERSON] було призвано до армії. Бачила, що [PERSON] приїжджала за місцем його проживання та доглядала за господарством. Відомо, що [PERSON] приїжджав на похорони батька [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив суду, що проживає по сусідству із заявницею [PERSON] і бачив, що [PERSON] приїжджав за місцем її проживання та перебував у неї по 1, по 2, по 3 дні. Він вдома перебував не постійно, оскільки щомісячно виїжджав у м. Київ до дітей та у м. Тетерів до племінників, які служать в армії, щоб подивитись за будинком. На Новий 2023 рік спілкувався з [PERSON] . [PERSON] проживає з ним по сусідству і були випадки, що вона просила його дружину подивитися за підсобним господарством, оскільки як розумів їздила в смт Ємільчине . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в травні 2022 року її син одружився з дочкою [PERSON] і вона робила вечоринку, на яку [PERSON] прийшов із заявницею [PERSON] , з якою вона познайомилася. Після цього вона приходила за місцем проживання [PERSON] , щоб допомогти садити та вибирати картоплю і бачила в нього [PERSON] . Також на її 45 років [PERSON] приходив разом із [PERSON] . Був випадок, що [PERSON] приходила до неї на ринку і повідомила, що [PERSON] перебуває у відпустці, із яким вона приїхала на ринок та перебуває в автомобілі. За місцем проживання [PERSON] в с. Степанівка не перебувала. Дочка [PERSON] проживала з її сином у бабусі. Свідок [PERSON] пояснила суду, що два роки назад, коли саме не може повідомити, сестра [PERSON] повідомила про знайомство із чоловіком із смт Ємільчине , який проживав по [ADDRESS] . Після цього вона перебувала в гостях за місцем проживання [PERSON] , допомагала в обробці огорода. Приїжджали годувати собаку. [PERSON] часто приїжджав до [PERSON] у с. Степанівка та залишався ночувати. Відомо, що [PERSON] допомагав робити ремонт у будинку [PERSON] та говорив, що буде жити в с. Степанівка. [PERSON] також їздила до [PERSON] та залишалася ночувати за місцем його проживання. Вислухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що при вирішенні питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенні. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2024 року. З витягу з реєстру територіальної громади слідує, що [PERSON] значиться зареєстрованою в [ADDRESS] . Відповідно до акту №153 обстеження матеріально-побутових умов від 20.06.2024 року комісією у складі заступника селищного голови [PERSON] , секретаря селищного голови Остапчук І.П., начальника відділу соціального захисту Афанасьєвої Л.І., головного спеціаліста відділу соціального захисту Шомко В.О. проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] . Зі слів заявниці вона проживала разом з [PERSON] з березня 2022 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В березні 2024 року [PERSON] загинув під час захисту Батьківщини. Зі свідчень сусідки [PERSON] , сестри загиблого [PERSON] та свахи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з березня 2022 року по [INFO] проживали в громадянському шлюбі в селищі Ємільчине, вели домашнє господарство, обробляли земельну ділянку. Суд не бере до уваги даний доказ, оскільки в акті обстеження матеріально-побутових умов не зазначено де проводилося обстеження, всі викладені обставини зазначені не з умов обстеження, а показань з чужих слів. З виписки по картковому рахунку [PERSON] слідує, що в період з 23.02.2023 року по 24.03.2024 року [PERSON] перераховував їй грошові кошти. Будь-яких доказів спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки у період з березня 2022 року по [INFO], ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю матеріали справи не містять. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вимог заявниці матеріали справи не містять. Враховуючи, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження спільного проживання з [PERSON] у період з березня 2022 року по [INFO], ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог заявниці. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 74 СК України, ст. ст. 8, 129 Конституції України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц та

Outcome: dismissed