Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.031.16.0219.ФО_К від 14.02.2019 року у розмірі 17 912,23 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 14 лютого 2019 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», та відповідачкою було укладено кредитний договір № 0.031.16.0219.ФО_К, за яким відповідачці надано кредит в сумі 20 618,56 грн строком користування до 14 лютого 2022 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії та нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (п.1.1 договору). Однак відповідачка вказаних умов зобов`язання не дотримала, кредит не повернула. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, за яким банк передав позивачеві права вимоги до відповідачки за даним кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 912,23 грн, а саме: 6 314,03 грн заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подачі позовної заяви); 4 012,22 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту; 1,38 грн процентів за кредитом (прострочених на день подачі позовної заяви); 16,92 грн прострочених процентів за кредитом; 721,65 грн комісії за обслуговування кредиту (простроченої на день подачі позовної заяви); 5 657,18 грн простроченої комісії за обслуговування кредиту; 1 188,85 грн штрафів, пеней, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою від 26.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року між АТ «Юнекс Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 0.031.16.0219.ФО_К, за яким відповідачці надано кредит в сумі 20 618,56 грн на строк 36 місяців зі сплатою процентів за ставкою 0,25 % річних. Щомісячна комісія - 3,5 %. Також відповідачка 14 лютого 2019 року підписала паспорт споживчого кредиту, яким визначені умови надання кредиту: сума кредиту - сумі 20 618,56 грн, строк кредитування - 36 місяців, мета отримання кредиту - споживчі потреби, процентна ставка - 0,25 % річних, тип процентної ставки - фіксована, комісія за обслуговування кредиту - 3,5 % щомісяця, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором: пеня - подвійна облікова ставка НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати, пеня не може бути більшою 15 % суми простроченого платежу; штраф - за кожний випадок порушення умов договору у розмірі 200,00 грн. За умовами вказаного договору відповідачка зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії та нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі в порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, за яким банк передав позивачеві права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 0.031.16.0219.ФО_К від 14.02.2019 року. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором заборгованість відповідача за кредитним договором становить 17 912,23 грн, а саме: 6 314,03 грн заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подачі позовної заяви); 4 012,22 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту; 1,38 грн процентів за кредитом (прострочених на день подачі позовної заяви); 16,92 грн прострочених процентів за кредитом; 721,65 грн комісії за обслуговування кредиту (простроченої на день подачі позовної заяви); 5 657,18 грн простроченої комісії за обслуговування кредиту; 1 188,85 грн штрафів, пеней. Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно дост.530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями1049,1054ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачкою не виконувалися належним чином умови кредитного договору № 0.031.16.0219.ФО_К від 14.02.2019 року, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором - 6 314,03 грн заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подачі позовної заяви),4 012,22 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту,1,38 грн процентів за кредитом (прострочених на день подачі позовної заяви),16,92 грн прострочених процентів за кредитом,1 188,85 грн штрафів, пеней, а тому дані суми підлягають стягненню з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія «Омега Фінанс» за кредитним договором. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення комісії за обслуговування кредиту передбачена в заяві-анкеті від 14.02.2019 року та в паспорті споживчого кредиту від 14.02.2019 року. Розмір комісії за обслуговування кредиту становить 3,5 % щомісяця. При цьому у кредитному договорі (заяві-анкеті), паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення пункту про установлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,5 % є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Отже, суд приходить до висновку про відмову в позові в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,5% на місяць. Виходячи із принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено нормативно-правовими актами. Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які банком встановлена комісія. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія у сумі 721,65 грн за обслуговування кредиту (прострочена на день подачі позовної заяви) та прострочена комісія у розмірі5 657,18 грн за обслуговування кредиту, тому у задоволенні таких вимог слід відмовити. У зв`язку з частковим задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають частковому стягненню з відповідача пропорційно до задоволення позовних вимог на суму 1 559,74 грн (11 533,40 / 17 912,23 х 2 422,40).

Outcome: partial