Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

06.03.2024 [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить: Зобов`язати [PERSON] , [INFO] не чинити перешкод [PERSON] , [INFO] у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановити [PERSON] дні побачення та участі у вихованні онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - забирати дітей кожного другого та четвертого тижня в п`ятницю о 17 год. 00 хв. з подальшим перебуванням дітей за місцем реєстрації та проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з ночівлею в п`ятницю, суботу та поверненням дітей матері [PERSON] в неділю о 19 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання [PERSON] ; - встановити можливість спільного відпочинку [PERSON] із внучками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в період планової відпустки [PERSON] терміном 30 днів кожного року (за попередженням [PERSON] ); - встановити можливість перебування внучок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за місцем проживання бабусі [PERSON] у святкові дні протягом одного дня, кожного другого державного святкового дня, починаючи відлік з Нового року; - встановити можливість святкування дня народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кожного року, з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - встановити можливість спілкування [PERSON] з онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кожного дня будь якими засобами зв`язку з 18 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] являється її сином. Її син [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали спільно без реєстрації шлюбу та [INFO] в них народилася донька [PERSON] . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Останнім часом [PERSON] помітив переміни у відношенні [PERSON] до нього так як [PERSON] створювала безкінечні сварки без видимих на те причин. В кінці 2023 року [PERSON] зібрала речі молодшої дитини - Домініки та покинула місце фактичного проживання. В телефонному режимі [PERSON] повідомила, що проживає разом зі своєю сестрою на орендованій квартирі. 27.12.2023 року [PERSON] прибула за адресою: [ADDRESS] , та мала бажання забрати старшу доньку [PERSON] , забрати речі дитини, повідомила, що вона подає заяву на розірвання шлюбу з [PERSON] . Наразі позивач чинить перешкоди як їй особисто, так і її сину, у побаченні та спілкуванні з дітьми, що є підставою для звернення до суду із вказаним позовом. 05.04.2024 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено про часткове визнання заявлених вимог та вказане прохання визначити позивачу час для спілкування, виховання та зустрічей з онуками кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 12 до 16 год. Вказав, що після припинення спільного проживання між сторонами батько [PERSON] не цікавився життям дітей, деякий час не визнавав батьківство щодо доньки [PERSON] . Пороте з початку 2023 року він забрав до себе старшу доньку [PERSON] і не повертав її близько півроку, через що вона вимушена була звертатись до поліції. Через ці події наразі розглядається позов про визначення проживання дітей разом із мамою. Аліменти батько дітям не сплачує. У цій поведінці батька підтримує його мати. Вважає, що в подальшому аналогічний позов буде поданий батьком з метою перешкоджання їхньому спокійному життю. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що із дня народження старшої онуки невістка та син проживали у неї і вона постійно опікувалась дитиною, доглядала її. Наполягає на тому, щоб у неї була змога бачитись із онуками і щоб матір залишала їх у неї з ночівлею, як про це зазначено у позовній заяві. Наразі відповідачка не приділяє належної уваги дітям, останні проживають із її сестрою. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зазначили про те, що вона погоджується надавати дітей бабусі як зазначено у відзиві, без їхньої ночівлі у останньої. Вимоги розцінює як такі, що спрямовані на вчинення тиску на неї, оскільки її колишній чоловік усно повідомляв про те, що також буде звертатись до суду для визначення графіку побачень з дітьми, хоча сам наразі життям дітей у належній мірі не цікавиться, належної допомоги їм не надає. Спосіб життя батька є таким, що дає їй підстави недовіряти йому самому дітей. Вона жодним чином не чинила перешкод бабусі у спілкуванні з дітьми, старша дитина перебувала у неї з ночівлею. Однак зі слів доньки дізналась про те, що бабуся почала говорити останній про те, що та буде проживати разом із нею. Через стурбованість у незаконному вилученні у неї дитини між ними виник конфлікт, вона вимушена була забрати дитину у бабусі при цьому викликавши поліцію. Із вимого щодо ночівлі дітей бабусі вона категорично не погоджується, оскільки діти ще малі і мають ночувати з матір`ю, розлучення дітей не відповідатиме інтересам останніх. Крім того, молодша донька взагалі не знає бабусю. Вважають, що позиція Органу опіки та піклування змінилась через вплив на нього з боку сторони позивача, на це засідання комісії її не запрошували, а діти тимчасово не мешкали за попередньо вказаним місцем проживання через ремонт. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що виконавчий комітет Охтирської міської ради вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онуками, систематично відповідно до порядку запропонованого матір`ю. Однак під час останнього судового засідання представник третьої особи [PERSON] подала та підтримала інший висновок органу опіки та піклування у якому вказаний орган дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про необхідність надання їй онук для спілкування з ночівлею за місцем її мешкання. Зміну позиції вона пояснила з`ясуванням додаткових обставин про активну участь бабусі в утриманні та вихованні онук та часткової невідповідності інформації поданої матір`ю про місце перебування дітей. У судовому засіданні також були допитані свідки з боку позивача: [PERSON] та [PERSON] (свекруха та матір позивачки) які, кожна окремо, повідомили про те, що бабуся постійно опікувалась онуками з часу їхнього народження, любить їх та бажає приймати участь у їхньому вихованні, однак колишня невістка перешкоджає їй у цьому. У бабусі створені всі належні умови для онук, (наявні житло, одяг, та ін..) Онука жила у бабусі та дуже гарно відноситься до неї, а невістка періодично залишала дітей на бабусю. Згодом відповідачка почала не давати дітей бабусі. Допитана за клопотанням сторони відповідача як свідок [PERSON] (сестра відповідачки) повідомила про те, що у останньої не вклалось життя із сином позивачки через те, що той веде неправильний спосіб життя (в т.ч. вживає заборонені речовини). Її сестра справді мешкала із чоловіком за місцем проживання бабусі, однак після припинення сімейних стосунків наразі проживає у неї. Сестра ніколи не була проти того, щоб бабуся бачилась з онуками та надавала старшу доньку для спілкування, навіть з ночівлею. Проте одного разу в них виник конфлікт через речі дитини та бабуся не віддавала їй онуку, очевидцем чого вона була. Після виклику поліції онуку відразу ж відпустили до матері. Також у сестри були сварки із колишнім чоловіком з приводу дитини. Сестра все ж продовжувала надавати бабусі старшу дитину, але коли остання переповіла слова бабусі про те що вона забере її до себе, то перестала надавати дитину з ночівлею. Менша дитина взагалі не знає бабусі. Обидві доньки прив`язані одна до одної і їхнє розлучення хоча б на нетривалий час піде їм на шкоду. Заслухавши сторони, їхніх представників, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їхні народження Серії [NUMBER] від 30.08.2022 та Серії [NUMBER] від 09.09.2022 (а.с. 10). Позивач [PERSON] є матір`ю батька дітей, отже, бабусею малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11) Згідно довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Охтирської міської ради від 29.02.2024 разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з дня народження проживали онуки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Діти завжди були доглянуті, охайні, нагодовані, що підтвердили сусіди засвідчивши її власними підписами. Стороною відповідача була надана виписка з медичної карти хворого №3203 згідно якої малолітня [PERSON] [INFO] у період із 01.06.2021 по 17.06.2021 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у Охтирській ЦРЛ. Згідно акту від 07.02.2024 р. затвердженого директором ПП «Базис» відповідач разом із малолітніми дітьми мешкає без реєстрації у кв. [ADDRESS] . З висновку Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 03.06.2024 № 01-05/1247 вбачається, що після припинення шлюбних відносин діти проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Між матір`ю дітей [PERSON] та бабусею дітей позивачкою [PERSON] існують непорозуміння щодо участі баби у вихованні дітей. Службою у справах дітей Охтирської міської ради обстежено умови проживання дітей за місцем фактичного проживання. Встановлено, що у дітей є окрема кімната, у якій є ліжка, шафа для одягу, комод, у квартирі велика кількість дитячих іграшок, наявні дитячі речі, одяг за віком та сезоном, достатня кількість продуктів харчування. Потреби дітей задовольняються. Обстежено також умови проживання позивачки [PERSON] і встановлено, що умови проживання задовільні, дітям може бути забезпечено належні умови для перебування під час зустрічей. Є окрема кімната з окремим місцем для сну та відпочинку, іграшки. На виконання\~ухвали Охтирського\~міськрайонного суду\~Сумської області\~від 09.05.2024,\~враховуючи рішення\~комісії з\~питань захисту\~прав дитини,\~рекомендують наступний\~графік спілкування\~ [PERSON] з\~онуками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Побачення [PERSON] з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] кожну першу та третю суботу кожного місяця з 12 години до 16 години з можливістю перебування дітей за місцем проживання бабусі за адресою: [ADDRESS] , та повернення дітей за місцем проживання матері після закінчення годин побачення; можливість привітати дітей у їхні дні народження кожного року за домовленістю з матір`ю дітей. Під час судового засідання, яке відбулось 21.08.2024 р., представником 3 особи був наданий інший висновок за №01.05/1915, який був зроблений за результатами скарги представника позивача. Врахувавши доводи позивача про те, що вона надавала матеріальну підтримку онукам та неможливість повторного обстеження умов проживанням дітей упродовж липня 2024 р., комісія прийшла до висновку про скасування попереднього висновку та надання іншого, за яким рекомендувала надавати побачення бабусі з онуками з ночівлею за місцем проживання останньої. Також рекомендують встановити можливість святкування днів народження онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щорічно з 16:00 год. до 19:00 год. за місцем проживання бабусі за адресою: [ADDRESS] , або у інший час за домовленістю із матір`ю дітей. Встановити можливість спілкування [PERSON] з онуками будь-якими засобами зв`язку з 18:00 год. до 18:30 год. щодня з урахуванням інтересів та бажання дітей. У своїх доводах позивач посилається на те, що вона як бабуся, має право на спілкування з онуками та їхнє виховання, однак через перешкоди, які чинить відповідачка, не в змозі реалізувати своє право, тому просить встановити порядок спілкування з онуками, як вона про це прохає у поданій заяві. Суд вважає такі доводи позивача обґрунтованими частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.19991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства", держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Згідно зі ч. 2 ст. 257 СК України батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 5 ст.ст. 5, 6 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року в справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що: «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України)». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що: «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України». Наявність перешкод у позивача в спілкуванні з онуками доведена наявними доказами та не заперечується стороною відповідача тому дане право підлягає захисту у встановленому законом порядку. Однак суд не погоджується як із графіком побачень з онуками про який прохає позивач та який підтримує Орган опіки та піклування у останньому висновку. Зазначений графік виходячи із віку, статі, загального рівня фізичного та інтелектуального розвитку, буде занадто обтяжливим для малолітніх дітей, що не відповідає їхнім інтересам. Пропозиції бабусі із цього приводу на думку суду істотно обмежують права матері на виховання дитини, з огляду на необхідну участь у їхньому інтелектуальному, духовному та фізичному розвитку також і батьком. Суд враховує також ту обставину, що молодша дитина з огляду на її вік взагалі не знає бабусю. Надання можливості бабусі забирати онуків з ночівлею на тривалий час, з огляду на їхній вік та взаємну прив`язаність, прив`язаність до матері, потребу у тому, щоб мама перебувала поряд, може піти на шкоду їхнім інтересам. Тому суд також не погоджується із висновком органу опіки та піклування у цій частині, вважає його у цій частині таким, що не відповідає інтересам дітей. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про те, що графік зустрічей бабусі з онуками запропонований матір`ю та щодо можливості спілкування по телефону і у Дні народжень є найбільш сприятливий як для самих дітей, так і такий, що в найбільшій мірі враховує права та інтереси матері та бабусі. Тому позов підлягає частковому задоволенню з огляду на вище викладені обставини. Відповідно до 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням\~експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів,\~проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві сторони пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надані договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги (визначений у фіксованому розмірі) від 05.04.2024, квитанція до прибуткового касового ордера №5/04 від 05.04.2024 про оплату 15000 грн. Оскільки від сторони позивача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не надходило та з огляду на часткову відмову у задоволенні позову, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд вражає за доцільне стягнути на користь відповідача із позивачки 7000 гривень понесених нею витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial