Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 28 серпня 2014 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. У цьому шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Справа про розірвання шлюбу на цей час знаходиться на розгляді Косівського районного суду. Сторони разом не проживають, а дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивача. [PERSON] стверджує, що їй не вистачає коштів на утримання дитини, а відповідач матеріально їй не допомагає. У зв`язку із наведеним позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 4\~000 тисячі грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноілтті Відповідач скористався правом на подання відзиву. Так, 20.06.2024 року на поштову адресу Косівського районного суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому він позовні вимоги [PERSON] визнав частково в розмірі 1600 грн. Зокрема, зазначив, що офіційно не працює, хворіє та регулярно лікується, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1600 грн. У відзиві вказав, що на його утриманні перебуває мама [PERSON] , інвалід ІІІ групи, яка часто хоріє і потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. (а.с. 37). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак представник відповідача адвокат Стадник І.П. подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їх участі (а.с.18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.05.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/801/24 відповідача [PERSON] (а.с. 13). Враховуючи, що позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 28 серпня 2014 року, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно з інформацією, наданою Кутською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.06.2024 року №81-14-14, за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.18). Згідно з копією дублікату свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17.07.2005 року у виконавчому комітеті Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с.19). Відповідно до копії УЗД органів черевної порожнини, [PERSON] 18.10.2023 року проходив УЗД органів черевної порожнини (а.с.22-23). Згідно з копією витягу № 93 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.24). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (а.с.27). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~статті 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначив, що в офіційно не працює, хворіє та регулярно лікується, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1600 грн. окрім того, вказав, що на його утриманні перебуває мама [PERSON] , інвалід ІІІ групи, яка часто хворіє і потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. Що стосується покликань відповідача про те, що його мати [PERSON] хворіє, потребує стороннього догляду, який здійснює за нею [PERSON] та матеріальної допомоги, суд зауважує, що у доданих до відзиву доказах її захворювання ніде не зазначено, додано тільки її пенсійне посвідчення як інваліда ІІІ групи загального захворювання. Окрім того, не додано жодної довідки, що мати [PERSON] потребує стороннього догляду, який здійснює за нею син, а також, що вона перебуває на його утриманні. Стосовно доводів відповідача про те, що на цей час він хворіє та витрачає кошти на лікування, то суд зазначає, що жодного належного доказу його хвороби не додано, окрім копії УЗД органів черевної порожнини, де б було вказано, що [PERSON] заборонено чи не рекомендовано працювати. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зважаючи на те, що відповідач є фізично здоровою людиною, може фізично працювати, іншої сім`ї та утриманців немає а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 24 травня 2024 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1211 грн. 20 коп). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial