Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо утримання та виховання сина. Вказані обставини відповідно до положень ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; відповідно до положень ч. 6 ст. 56 ЦПК України та ст. 19 СК України було залучено до участі у справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та зобов`язано її подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; викликано у судове засідання для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Власюк І.Т. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, відзив на позов або заяву про розгляд справи у його відсутності не подав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України, а позивач та його представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи. При цьому, судове засідання, яке було призначене на 14.08.2024 року, було відкладене за клопотанням відповідача [PERSON] , згідно якого останній захворів, однак доказів тимчасової непрацездатності у подальшому ним до суду надано не було. У судове засідання, яке було призначене на 03.09.2024 року відповідач [PERSON] повторно не з`явився, подавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його від`їздом за межі м. Вінниці, однак жодних підтверджуючих документів не надав, тому суд вважає неявку відповідача [PERSON] такою, що є без поважних причин. Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Педосич В.С. у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав наданий висновок органу опіки та піклування № 01/00/011/144609 від 01.07.2024 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих учасниками справи доказів. Правовідносини сторін належать до сімейних та регламентовані нормами інституту позбавлення батьківських прав сімейного права (ст. 164-166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається зі Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 23.10.2020 року), батьком дитини записано відповідача [PERSON] , а матір`ю - позивача [PERSON] (а.с.8). Отже, з позовом про позбавлення матері дитини батьківських прав звернулася уповноважена на звернення до суду з таким позовом особа - мати дитини, з якою проживає дитина. Шлюб між батьками дитини було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 року у справі № 127/12184/22 (а.с. 9). Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. [PERSON] , [INFO] , на даний час виповнилося лише 3 роки, а тому його батько може бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Таким чином, однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Невиконання відповідачем [PERSON] як батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , своїх обов`язків по вихованню сина підтверджується таким. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування № 01/00/011/144609 від 01.07.2024 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] порушив вимоги ст. 150, 180 СК України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Зазначені обставини також підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2021 року у справі № 127/448/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 05.01.2021, до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 05.01.2021, до досягнення малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с. 10-11). Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2023 року у справі № 127/3457/23 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15 485 гривень 80 копійок, за період з 21.09.2021 року по 30.01.2023 року (а.с. 16-17). Також заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 року у справі № 127/30275/23 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 16 405 гривень 20 копійок (а.с. 18-23). Однак, вказані судові рішення відповідачем [PERSON] не виконуються, існує заборгованість як зі сплати аліментів на утримання дитини, так і з оплати додаткових витрат (а.с. 13, 24). Так, дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю (позивачем) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2021 року у справі № 127/448/21, яке набрало законної сили 23.04.2021 року (а.с. 10-11), а тому в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. Відповідач [PERSON] (батько) проживає окремо від дитини, зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 14.05.2024 року № 20732 (а.с. 43). У дитини [PERSON] , [INFO] , діагностовано змішані розлади психічного розвитку (а.с. 14-15). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] (надавач послуг з корекції поведінки, розвитку мовлення та функціональних навичок), батько дитини [PERSON] ніколи не приводив сина на заняття та не забирав з них, ніколи не телефонував, не писав та не приходив, щоб поцікавитись прогресом в навчанні (а.с. 25). Згідно з довідкою ТОВ «Корекційно розвитковий центр КРОК» батько дитини [PERSON] - [PERSON] ніколи на корекційні заняття не приходив, не приводив сина на заняття та не забирав його з них, не цікавився успіхами на заняттях [PERSON] , в тому числі, не телефонував та не зв`язувався будь-яким іншим способом (а.с. 26). Як вбачається з Виписки № 3 із медичної карти [PERSON] , дитина перебуває на «Д» - обліку у дитячого невролога; на профілактичні огляди та огляди з приводу захворювань дитина з`являється виключно з матір`ю [PERSON] ; огляд дитини у присутності батька відсутній (а.с. 27). Згідно з довідкою КЗ «ДНЗ № 51 ВМР» від 02.02.2024 року № 12/05-01-02 батько дитини - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] до закладу не з`являвся, не цікавився успіхами дитини, не брав участі у її вихованні (а.с. 28). Зазначені обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Натомість, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на спростування вищевказаних обставин, а також доказів того, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, а тому суд, незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. При цьому, суд звертає увагу, що, як вбачається з ПК «Д-3», вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2024 року у справі № 127/18472/24 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (ч. 1 ст. 309 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту). Разом з тим, суд роз`яснює відповідачеві [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміняться поведінка особи та обставини, які стали підставою для позбавлення батьківських прав, і це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved