Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Білецька Ореста Романівна, звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] - три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її рідний дядько - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого залишилося спадкове майно. Позивач стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Позивач зазначила, що зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки пропущено строк на звернення. [PERSON] стверджує, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона є громадянкою Канади, проживає у вказаній країні та не мала змоги приїхати до України у зв`язку із веденням на території країни бойових дій, що становить загрозу її безпеці, життю та здоров`ю. Окрім того, позивач зазначила, що пропустила строк на звернення із заявою про прийняття спадщини також у зв`язку із тривалим захворюванням. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач та її представник - адвокат Білецька О.Р. в судове засідання не з`явилися, однак представник через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи без її участі та без участі позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, у якій повідомила, що не заперечує щодо задоволення позову та просить винести судове рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.19/. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтва про народження /а.с.16-18/. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.22-23/. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту або спадщини, тощо. Аналогічні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як поважні, наведені також у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 205/8697/16-ц (провадження № 61-39620св18). Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянкою Канади та на момент відкриття спадщини не перебувала на території України. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] протягом січня-лютого 2024 року перебувала на лікування та не могла подорожувати, що підтверджується довідкою лікаря Естер Баік /а.с38/. Окрім того, 24 лютого 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено режим воєнного стану. Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в пункті 3 зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що перебування спадкоємця поза межами території України, а саме в Канаді, а також введення на території України воєнного стану, є поважними причинами пропуску строку. Отже, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. При подачі до суду позову про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №108 від 11.07.2024. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved