Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

14.03.2024 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, відповідно до якої [PERSON] , просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до досягнення [PERSON] повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/4169/23 позбавлений батьківських прав. Позивач зазначає, що раніше з батька на користь матері були стягнуті аліменти на його утримання, однак [PERSON] аліменти не сплачував, через що у нього утворилась велика заборгованість. Де знаходиться батько, позивачу невідомо. Мати на даний час перебуває в евакуації в Данії. На даний час позивач тимчасово влаштований у родину бабуся [PERSON] . [PERSON] навчається 3 8-му класі Запорізької гімназії № 65 ЗМР. Матір [PERSON] свої обов`язки по утриманню неповнолітнього сина не виконує, грошові кошти не надає. Позивач зазначає, що аліменти з [PERSON] , належить стягнути у частці від її доходів. Стягнення аліментів у часті від доходів матері буде відповідати інтересам позивача, його нормальному, стабільному та гарантованому матеріальному забезпеченню і не порушуватиме майнових прав [PERSON] . Позивач неодноразово звертався до матері з пропозицією щомісяця надавати йому грошові кошти на його утримання проте з липня 2023 року вона не надає грошей. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2024 року було відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~Відповідачка, зареєстроване місце проживання якої знаходиться на тимчасово окупованій території України, повідомлялася про розгляд справи в порядку ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Визначений частиною третьою\~статті 279 ЦПК України\~строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. \~ \~ \~ \~Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178\~та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 31.07.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. За загальним правилом цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні особи, які досягли повноліття (18 років) (ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України). Разом з тим, чинне законодавство надає можливість кожному захищати свої права і свободи. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. У ч. 1 ст. 18 Сімейного кодексу України зазначається, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 152 Сімейного кодексу України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Отже, позивач [PERSON] (15 років) має право звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів особисто. Згідно із свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 20.12.2012 року, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до наказу ЗМР від 03.04.2023 року № 396 тимчасово влаштували неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в родину [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до частин другої та третьої статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідачка за віком є працездатною, відомостей про наявність на утриманні у неї інших осіб до суду не надійшло, суд вважає за можливе задовольнити вищезазначені позовні вимоги. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved