Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 26.01.2024\~представник позивача\~адвокат Міхненко\~С.С.,\~який діє\~на підставі\~Ордеру на\~надання правничої\~допомоги серії\~АМ №1057000\~від 18.01.2024,\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~про припинення\~стягнення аліментів\~та звільнення\~від сплати\~заборгованості по\~аліментам.\~В обґрунтування\~поданого позову\~представник зазначив,\~що в період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21.11.2018 справі №283/2135/18 шлюб між сторонами розірвано; дітей залишено\~проживати разом\~з матір`ю; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця с. Недашки Малинського району Житомирської області, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , мешканки с. Недашки Малинського району Житомирської області, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2018 року та до досягнення ними повноліття. Після розірвання шлюбу сторони, разом із спільними дітьми, продовжили спільне проживання за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, з 07.09.2021 [PERSON] припинила спільне проживання з [PERSON] та стала проживати окремо, за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, неповнолітні діти залишилися проживати разом з батьком, який здійснював за ними догляд та утримував. З квітня 2023 року син [PERSON] , 2010 р.н., проживає з матір`ю [PERSON] . Зважаючи на те, що донька [PERSON] , 2007 р.н., з 07.09.2021 та по даний час проживає разом з позивачем, знаходячись на повному утриманні батька, а син [PERSON] , 2010 р.н., припинив проживати разом з позивачем лише після 31.03.2023, то у такому разі, виходячи з положень ч.2 ст.197 СК України, [PERSON] вбачає наявність підстав для звільнення від заборгованості по сплаті аліментів у загальному розмірі 149562 грн., яка утворилася за цей період, а також припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2007 р.н., за виконавчим листом №283/2135/18, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Явка сторін по справі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Міхненко С.С. в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник адвокат Карасьов О.С., який діє в інтересах [PERSON] на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1672235 від 05.08.2024, в судове засідання з`явилися (представник з використанням власних технічних засобів), заперечили щодо позовних вимог [PERSON] , просили відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. 13.06.2024 представник відповідача адвокат Зінкевич Д.В., який діє в інтересах [PERSON] на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АА №1260689 від 06.06.2024, подав до суду додаткові пояснення у справі, з яких вбачається наступне. Після ухвалення Малинським районним судом Житомирської області рішення про розірвання шлюбу сторони разом з дітьми деякий незначний період часу проживали разом в [ADDRESS] , а саме: з 2018 року по вересень 2019 року. Спільне проживання було вимушеним, оскільки іншого сторони не мали, а також були зареєстровані за даною адресою. З вересня 2019 року по червень 2020 року відповідач разом зі своїми неповнолітніми дітьми проживали у її батьків [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивач завдавав відповідачці фізичних та моральних страждань, періодично зловживав алкогольними напоями. Крім того, за заявою відповідача було відкрито кримінальне провадження відносно позивача за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень, яке в подальшому було передано на розгляд суду. Зважаючи на тимчасову зміну поведінки [PERSON] , спричинену спонуканням [PERSON] відмовитися від обвинувачення, остання в ході судового розгляду справи заявила клопотання про відмову від обвинувачення, за наслідками якого судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі. В подальшому сторони знову почали спільно проживати по [ADDRESS] , проте через неправомірну поведінку [PERSON] , відповідач була вимушена покинути своє місце проживання разом з дітьми та оселитися поряд в будинку [ADDRESS] , належному [PERSON] . Таким чином, починаючи з вересня 2021 року, відповідач разом з сином [PERSON] проживали за вищезазначеною адресою. Відповідач продовжує проживати у вказаному домоволодінні і на даний час. Донька [PERSON] більшість часу проживала з матір`ю, однак періодично поверталася до батька, відносно чого [PERSON] не заперечувала, оскільки не хотіла створювати позивачеві перешкоди у спілкуванні з дітьми. Представник відповідача зазначає, що оскільки позивач зловживав алкогольними напоями та не мав при цьому постійного заробітку, донька утримувалася за рахунок відповідачки. На даний час у позивача утворилася істотна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей, яка у загальному складає 281166,73 грн. Представник відповідача звертає увагу суду на той факт, що неправомірна поведінка позивача має місце і на даний час, зокрема, його було визнано судом винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (справа №283/2962/23). Також представник зазначив, що вважає інформацію, зафіксовану у довідках про склад сім`ї, доданих позивачем до матеріалів позову, недостовірною та такою, що не відповідала реальним обставинам. На підставі вищевикладеного, представник відповідача зазначає, що ненадання позивачем достовірних та допустимих доказів свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Також вимога про припинення стягнення аліментів без реальних правових підстав є не більш ніж бажанням одного з батьків уникнути фінансової відповідальності та такі дії не направлені на забезпечення інтересів дитини. 08.08.2024 представник відповідача адвокат Карасьов О.С. подав до суду додаткові пояснення у справі, які стосуються долучених позивачем до матеріалів справи довідок про місце проживання дітей. Зокрема, довідка №579 від 25.12.2023 суперечить реальним обставинам, які мали місце, оскільки в період з вересня 2019 року по червень 2020 року відповідач проживала разом з дітьми у своїх батьків, а тому вони не могли проживати з позивачем в [ADDRESS] . Щодо довідки №580 від 25.12.2023 представник відповідача зазначив, що даний документ суперечить іншій довідці, яку відповідач отримала у Малинській міській раді за №242 від 07.06.2024, з якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Ідентична інформація щодо адреси, за якою зареєстровано місце проживання відповідача, зазначена і у витягу з реєстру Малинської територіальної громади. На підтвердження того факту, що позивач не утримував доньку відповідачем долучено до матеріалів справи ксерокопії фіскальних чеків, з яких вбачається перерахування грошових коштів саме відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, в якому у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/2135/18 від 21.11.2018 шлюб між сторонами розірвано; дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] залишено проживати разом з матір`ю; стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешканця с.\~Недашки Малинського\~району Житомирської\~області,\~аліменти на\~користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ідентифікаційний номер\~-\~ [NUMBER] ,\~мешканки с.\~Недашки Малинського\~району Житомирської\~області,\~на утримання\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/3\~частини всіх\~видів його\~доходів (заробітку),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~25.09.2018\~року та\~до досягнення\~ними повноліття (а.с.12-13). 11.01.2019 старшим державним виконавцем Малинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бурківською В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа №283/2135/18, виданого 24.12.2018 Малинським районним судом щодо стягнення з [PERSON] судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с.66). 06.01.2023 старшим державним виконавцем Малинського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плетень А.М. в рамках ВП №58042907 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з встановленням що у боржника відсутнє майно та доходи на які можливо звернути стягнення, а тому стягнення суми судового збору не проводилося (а.с.79). Відповідно до ухвали Малинського районного суду Житомирської області від 28.02.2019 у справі №283/2590/18 (провадження №1-кп/283/71/2019) [PERSON] обвинувачувався в тому, що 14 жовтня 2018 року близько 19-ї години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на перехресті Центральна та Кутова в с. Недашки Малинського району, під час сварки з [PERSON] , долонею правої руки наніс їй один удар в ліву частину обличчя, та правим кулаком по потилиці, завдавши їй побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень [PERSON] . За результатами розгляду кримінального провадження судом постановлено закрити провадження у зв`язку із відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до довідки Недашківського старостинського округу виконкому Малинської міської ради Житомирської області №580 від 25.12.2023, сім`я [PERSON] , який зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , складається з: дружина [PERSON] , 1980 р.н., донька [PERSON] , 2007 р.н. та син [PERSON] , 2010 р.н. (а.с.14). Відповідно до довідки Недашківського старостинського округу виконкому Малинської міської ради Житомирської області №579 від 25.12.2023, на утриманні у [PERSON] перебувають та проживають за адресою: [ADDRESS] , його діти: донька [PERSON] , 2007 р.н., а також син [PERSON] , 2010 р.н. Донька проживає за вищезазначеною адресою з моменту нароження та по даний час, а син проживав з моменту народження та по квітень 2023 року. З квітня 2023 року [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Дана довідка видана органом місцевого самоврядування зі слів сусідів (а.с.15). Згідно з довідкою Недашківського старостинського округу виконкому Малинської міської ради Житомирської області №3 від 10.01.2024, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Разом з ним зареєстрована та проживала по 07.09.2021 його колишня дружина [PERSON] , яка на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично не проживає з 07.09.2021. [PERSON] проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Дана довідка видана органом місцевого самоврядування зі слів сусідів (а.с.16). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП №57873905, виданого Малинським ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального МУ МЮ (м.Київ) №46637/23в від 25.12.2023, станом на 01.12.2023 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01.12.2023 у розмірі 281166,73 грн. (а.с.17). Згідно з довідкою Недашківського старостинського округу №242 від 07.06.2024, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.65). З витягу з реєстру територіальної громади від 14.06.2024 вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 25.01.2000 року (а.с.92). На підтвердження обставин щодо отримання сталих та офіційних доходів відповідачем долучено до матеріалів справи довідку з ПФУ (форма ОК-5) (а.с.93-94). Покази свідків. Свідок на стороні позивача [PERSON] надала показання про те, що сторони по справі їй відомі. Свідок є донькою [PERSON] , а позивач по справі це її вітчим. Свідок зазначила, що діти [PERSON] та [PERSON] проживали разом з батьком, а матір не мала до дітей жодного відношення, нічим не допомагала. У 2023 році [PERSON] перейшов проживати до матері, проте відвідував і батька. Свідок на стороні позивача [PERSON] надала показання про те, що на даний час вона є дружиною позивача. Спільне проживання однією сім`єю між [PERSON] та [PERSON] розпочалося з листопада 2021 року. Саме з цього часу свідок розпочала проживати у будинку за адресою: [ADDRESS] . В той час діти позивача проживали разом з ним. Після того як у лютому 2022 року розпочалася війна, дитина [PERSON] виїхав разом з [PERSON] за кордон, а дитина [PERSON] виїхала за кордон разом з [PERSON] та [PERSON] . Свідок зазначила, що [PERSON] розповідала їй, що доки батько працював за кордоном і [PERSON] проживала разом з ними, остання не займалася їх вихованням, оскільки в пріоритеті було особисте життя. [PERSON] в цей час перераховував грошові кошти на утримання дітей на банківську карту [PERSON] . Свідок пояснила, що влітку 2022 року (точної дати вона не пам`ятає) [PERSON] повернувся проживати від [PERSON] . назад до батька. В той час останній перебував на військовій службі, а тому попросив дружину зустріти сина. [PERSON] ще перебувала за кордоном, у Польщі. [PERSON] пояснив свідку, що він втік від матері. В подальшому свідок запитала у відповідача куди ділася її дитина [PERSON] , на що відповідач відповіла, що у батька. Свідок закцентувала увагу на тому, що батько проходить військову службу і його немає, на що відповідач жодним чином не відреагувала. Після цього [PERSON] передавала сину фрукти, проте матеріально не утримувала. Мав місце випадок, коли [PERSON] перебувала в лікарні близько двох місяців, однак мати фінансово їй не допомогла. При цьому [PERSON] продовжувала отримувати аліменти на утримання дітей. Повертала вона аліменти на утримання доньки періодично та не у повному обсязі. У січні 2024 року [PERSON] знову пішов жити до матері. Свідок наголосила, що [PERSON] після розірвання шлюбу між батьками проживав з позивачем з листопада 2021 року (початок періоду проживання однією сім`єю свідка з позивачем) до березня 2022 року; з березня 2022 року по червень 2022 року він проживав з відповідачем; у червні 2022 року повернувся проживати до батька, де перебував до осені; восени 2022 року пішов проживати до своєї баби (матері позивача), в якої перебував близько місяця; після цього [PERSON] перейшов проживати до матері і там залишився. Тобто остаточно припинено проживання позивача з дитиною [PERSON] осінь 2022 року. Свідок на стороні відповідача [PERSON] надала показання про те, що є матір`ю відповідачки. В період з вересня 2019 року по червень 2020 року [PERSON] проживала разом зі своїми дітьми у неї вдома у зв`язку з сімейними обставинами, оскільки позивач застосовував до відповідача фізичне насильство. При цьому матеріально позивач не допомагав у той період утримувати дітей, а також не приймав участі у їх житті. Після розлучення діти проживали з відповідачем, а потім донька залишилася з батьком, а син з матір`ю. Точних періодів свідок не пам`ятає, оскільки сторони періодично проживали разом навіть після розлучення. На даний час [PERSON] проживає разом зі свідком (не з відповідачем), оскільки у доньки відсутні відповідні умови. На запитання щодо періоду часу, протягом якого онук проживає разом із свідком, остання точну та конкретну відповідь надати не змогла. На запитання з якого часу онук припинив проживати з батьком та перейшов проживати до свідка остання точну та конкретну відповідь надати не змогла. Свідок на стороні відповідача [PERSON] надав показання про те, що є батьком відповідачки. Після розірвання шлюбу між сторонами з 2022 року донька разом з дітьми деякий час проживала у батьків. На даний час відповідач також проживає у них. Онука проживає з позивачем близько двох років, а онук з донькою у батьків, оскільки вона працює в м. Житомирі. На запитання суду щодо того, з якого періоду часу [PERSON] проживає разом з свідком, останній не зміг надати чітку та конкретну відповідь. На запитання щодо того де саме проживає [PERSON] разом з матір`ю: у батьків чи по [ADDRESS] , свідок відповів, що донька працює в м. Житомирі і тому онук проживає у будні дні перебуває у них, а на вихідних з матір`ю. Свідок на стороні відповідача [PERSON] надала показання про те, що сторони по справі їй відомі, оскільки вона працює продавцем у магазині. Після розірвання шлюбу з вересня 2019 року по 2020 рік [PERSON] разом з дітьми проживала у своїх батьків. Щодо часу, з якого [PERSON] проживає з відповідачем, свідок не змогла надати відповідь. Свідок на стороні відповідача [PERSON] надав показання про те, що відповідач по справі йому відома. Свідок проживає по сусідству з позивачем близько семи років. Неодноразово відповідач скаржилася свідку на неправомірну поведінку [PERSON] , а також на зловживання ним алкогольними напоями. Тому свідок неодноразово допомагав [PERSON] . Мав місце випадок, коли позивач побив [PERSON] і саме тому остання перейшла проживати до своїх батьків. Після цього у вересні 2021 року свідок запропонував відповідачці проживати у своєму будинку по [ADDRESS] , оскільки повертався до свого будинку лише на вихідних через працевлаштування в іншому населеному пункті. Діти сторін залишилися проживати з батьком, але через деякий час (приблизно восени 2021 року) [PERSON] перейшов жити до матері. Після того, як почалася війна, позивач відправив доньку за кордон до Польщі. Через деякий час за кордон виїхала і відповідач із сином. Після повернення [PERSON] додому він повідомив, що бажає проживати з батьком. Проживши у батька декілька місяців, [PERSON] повернувся до матері. На даний час відповідач разом із сином проживає у свідка. Свідок [PERSON] , який є спільною дитиною сторін, надав показання про те, що з 2019 року він проживав разом із матір`ю в будинку бабусі та дідуся. З батьком теж проживав, проте конкретного періоду свідок не пам`ятає. Позивач годував дітей, проте грошових коштів не надавав. На даний час свідок проживає в будні дні у бабусі та дідуся, оскільки матір працює в м.Житомирі. Свідок зазначив, що він планує в подальшому проживати з відповідачем. Свідок [PERSON] , яка є спільною дитиною сторін, надала показання про те, що після розлучення батьків вона разом з братом [PERSON] залишилися проживали у батька в [ADDRESS] , який їх продовжував утримувати. [PERSON] зазначила, що після розлучення батько поїхав на заробітки за кордон і тому мати повернулася проживати до дітей (оскільки позивач через роботу не проживав вдома), однак займалася своїм особистим життям, а участі у їх вихованні та утриманні вона не приймала, адже саме батько здійснював грошові перекази на карту відповідачки, яка в той час ніде не працювала. Свідок пояснила, що після розірвання шлюбу вона з братом на постійній основі проживали у позивача, а з відповідачем можливо тиждень часу в загальному, оскільки деякий час після розлучення [PERSON] проживала спільно з [PERSON] . Після того, як відповідач остаточно припинила спільне проживання з позивачем, дитина залишилася у батька. Брат проживав з батьком приблизно до березня 2023 року, потім пішов проживати до матері, а через деякий час повернувся знову до батька. На даний період часу брат проживає разом з відповідачем. Свідок наголосила на тому, що в той період часу, коли вони проживали у батька, мати жодним чином не допомагала їм: не забезпечувала матеріально, не виховувала. Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Правовідносини між сторонами регулюються СК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150\~цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.\~180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст.\~188\~СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За ч. 3 ст.\~181, ст.\~183\~СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини\~другої статті\~181\~СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.\~273\~СК України додатково\~вказує на підстави звільнення від сплати. І відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Частиною 4 ст.273 ЦПК України\~передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено, [PERSON] проживає з батьком позивачем по справі, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 21.11.2018. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Якщо спільна дитина сторін проживає з позивачем, то існує необхідність припинення стягнення аліментів з нього. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~може бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Такі висновки містяться в постанові ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22). Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21. Верховний Суд звертає увагу, що практика застосування\~статті 197 СК України\~залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другої\~статті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Стаття 273 СК України\~передбачає, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Такий висновок міститься в постанові ВС від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц(провадження № 61-21318св18). Окрім цього, що припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова ВС від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)). Відповідно до\~СК України\~аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину. Як встановлено судом, дитина [PERSON] на даний час проживає з батьком позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2007 р.н. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів. Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, з урахуванням недостатності доказів для остаточного визначення сторони, яка здійснювала утримання дитини та з ким із батьків вона проживала, в тому числі, із врахуванням показів свідків, які містять суперечливий характер, з метою необґрунтованого перерахування в подальшому відповідачу аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати набрання судовим рішенням законної сили. Суд зауважує, що позивач не встановлював в судовому порядку факт, що має юридичне значення відносно дати, з якої донька проживає із ним. У зв`язку з цим, вимога про припинення стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме з дати набрання судовим рішенням законної сили. Щодо звільнення позивача від сплати заборгованості зі сплати аліментів, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області №283/2135/18 саме на [PERSON] покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . З розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що починаючи від вересня 2018 року позивач не виконував свої аліментні зобов`язання, окрім перерахування по 1000,00 грн. у вересні та жовтні 2019 року, а також у листопаді 2023 року 4803,44 грн. Станом на 01.12.2013 заборгованість позивача складає 281166,73 грн. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197\~СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Разом з тим, при вирішені питання щодо звільнення позивача від стягнення заборгованості зі сплати аліментів, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів для остаточного визначення сторони, з якою проживали діти, в тому числі, із врахуванням показів свідків, які містять суперечливий характер. Зокрема, неможливо встановити з ким із батьків проживали діти після розірвання шлюбу між батьками; в які періоди кожен з дітей проживав у батьків, адже свідками були зазначені дати, які між собою суттєво різнилися. Крім того, покази дитини [PERSON] не співпадають з показами дитини [PERSON] . А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо звільнення його від стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено лише один факт: дитина [PERSON] на даний час проживає разом зі своїм батьком. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення поданого позову.

Outcome: partial