Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

Заявник [PERSON] 15.08.2024 звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою, вимоги якої обґрунтовує тим, що належна їй трудова книжка [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року була виписана на її дівоче прізвище « [PERSON] » по першому місцю роботи - Сумському міському молочному заводі. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 19 березня 1988 року за актовим записом № 464, вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В той же час, у зв`язку з зміною прізвища, роботодавцем було внесено зміну про прізвище до трудової книжки де вказане прізвище « [PERSON] ». З викладеного видно, що було допущено помилку у прізвищі заявниці. Внести уточнення до трудової книжки заявника не вбачається можливим, так як анульована печатка юридичної особи, яка приймала на роботу заявника та ліквідовано цю юридичну особу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно їй для призначення пенсії за віком. Просить суд встановити факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Абідов Р.Т. у судове засідання не з`явилися. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд установив, що відповідно до реєстраційного номеру облікової картки платника податків прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як [PERSON] (а.с. 7). Трудова книжка серії [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року була виписана Сумським міським молочним заводом на дівоче прізвище заявника - " [PERSON] ", [INFO] . Згідно повторного свідоцтва про укладення шлюбу від 19 березня 1988 року серії [NUMBER] за актовим записом № 464, заявник змінила прізвище з « [PERSON] » [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5). Однак, як вбачається із наданої до суду копії трудової книжки серії [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року, на першій сторінці внесено зміни та прізвище заявника « [PERSON] », зазначено на російській мові як « [PERSON] », крім того зазначено, що « [PERSON] изменена на основании свид. о браке [NUMBER] » (а.с. 4). Згідно Архівної довідки від 31.10.2023 № 1897, виданої [PERSON] , у документах архівного фонду Відкритого акціонерного товариства «Сумський молочний завод» м. Суми в особових рахунках по заробітній платі значиться « [PERSON] » (мовою оригіналу) з заробітною платою за 1992-1996 роки (а.с. 8). 01.12.2004 року заявник розірвала шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 01.12.2004, актовий запис № 135, різвище заявниці після розівання шлюбу" [PERSON] " (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, видане 30.03.2011 серія [NUMBER] , прізвище заявника « [PERSON] », було змінено на « [PERSON] » (а.с. 7). Як вбачається із наданої до суду копії трудової книжки серії [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року, на першій сторінці внесено зміни та прізвище на російській мові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », з відміткою, що «Прізвище [PERSON] змінено на Прохорова на підставі свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 30.03.2011». Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для призначення пенсії за віком. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Отже, надані заявником докази суд вважає достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 31 жовтня 1985 року.

Outcome: approved