Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

09 липня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Вказує на те, що з квітня 2022 року вони проживають окремо, будь-які спроби примиритися результату не дали. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 29 липня 2024 року до суду надійшла заява від представника позивачки, у якій він просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. 15 серпня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява від [PERSON] , у якій він просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує. 21 серпня 2024 року до суду через канцелярію було подано для долучення до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб між сторонами. Зважаючи на те, що відповідач повідомлений про судовий розгляд справи про розірвання шлюбу, просить розглядати справу за його відсутності, не подав відзив, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення (ст.\~280 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши докази, суд встановив наступне. 30 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30 липня 2005 року зроблено актовий запис № 168, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , народилася [INFO] , та [PERSON] , народилася [INFO] . Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач подала позовну заяву про розірвання шлюбу, у якій стверджує, що шлюб між нею та відповідачем не може бути збережено, то вочевидь подальше спільне життя суперечитиме інтересам позивачки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . На підставі ч. 1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений позивачем покладається на відповідача.

Outcome: approved