Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

У позові ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал Фінанс» просить стягнути з відповідача заборгованість: за договором № 3055451 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2022 року станом на 28.06.2023 року в розмірі 65070 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9999 грн. 99 коп., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 18.07.2022 року по 13.07.2023 року (включно) 55070 грн. 81 коп.; за договором № 5546302 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2022 року станом 26.09.2023 року в розмірі 39894 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 11000 грн., заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору в розмірі 28894 грн. 80 коп. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем договору № 3055451 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2022 року, відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. 28.06.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, відповідно до якого право вимоги за договором № 3055451 перейшло до останнього. Відповідач не повернув суму кредиту та нараховані відсотки, внаслідок чого станом на 28.06.2023 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором № 3055451 в загальному розмірі 65070 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9999 грн. 99 коп., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 18.07.2022 року по 13.07.2023 року (включно). Відповідно до укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договору № 5546302 про надання споживчого кредиту від 15.02.2022 року, відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до якого право вимоги за договором № 5546302 про надання споживчого кредиту від 15.02.2022 року перейшло до останнього. Відповідач не повернув суму кредиту та нараховані відсотки, внаслідок чого станом на 26.09.2023 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором № 5546302 в загальному розмірі 39894 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 11000 грн., заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору в розмірі 28894 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, були направлені копії ухвал про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик в судове засідання. Відомості про дату та час судового засідання знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Поштові конверти з судовими повістками, направлені за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернуті суду засобами поштового зв`язку з довідкою про невручення відповідачу рекомендованого листа суду у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб сайті Судової влади України. Згідно з ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність відповідача за адресою місця проживання є 23.04.2024 рік, суд вважає, що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного. Відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем договору в електронному виді № 3055451 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.07.2022 року, відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. 28.06.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, відповідно до якого право вимоги за договором № 3055451 перейшло до останнього. Відповідач не повернув суму кредиту та нараховані відсотки, внаслідок чого станом на 28.06.2023 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором № 3055451 в загальному розмірі 65070 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9999 грн. 99 коп., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 18.07.2022 року по 13.07.2023 року (включно) 55070 грн. 81 коп. Відповідно до укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договору в електронному виді № 5546302 про надання споживчого кредиту від 15.02.2022 року, відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал Фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до якого право вимоги за договором № 5546302 про надання споживчого кредиту від 15.02.2022 року перейшло до останнього. Відповідач не повернув суму кредиту та нараховані відсотки, внаслідок чого станом на 26.09.2023 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором № 5546302 в загальному розмірі 39894 грн. 80 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 11000 грн., заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5 кредитного договору в розмірі 28894 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У відповідності до порядку, визначеному статте 13 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на ІТС, пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти були перераховані відповідачу на його платіжну картку. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статте 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов кредитних договорів, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має\~право вимагати\~від фактора\~надання йому\~в розумний\~строк доказів\~того,\~що відступлення\~права грошової\~вимоги факторові\~справді мало\~місце.\~Якщо фактор\~не виконає\~цього обов`язку,\~боржник має\~право здійснити\~платіж клієнтові\~на виконання\~свого обов`язку\~перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи, що відповідач не виконав умови кредитних договорів, не повернув суму кредиту та не сплатив відсотки за користування кредитами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору в розмірі 2684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу за договором № 03/07/2023 в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved