Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

Позивач в січні 2024 року звернулася до суду із зазначеним позовом. В якому просить: -розірвати договір № ДРТ-Р-210 від 20 лютого 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007» та [PERSON] про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007» на користь [PERSON] 98 950 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок оплачених за договором; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007» на користь [PERSON] - 50 000 (п`ятдесят тисяч ) гривень 00 копійок на відшкодування завданої моральної шкоди; -Судові витрати покласти на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007». Позов мотивований наступним. [PERSON] ( [PERSON] ) довірилася [PERSON] , як досвідченому лікарю, який має найбільший стаж роботи в клініці та уклала договір з Медичним центром «Мати та дитина» ТОВ «НЕОМЕД 2007» № ДРТ-Р-210 від 20.02.2023 року. В січні 2023 року позивач була на першій консультації у лікаря-репродуктолога [PERSON] в МЦ "Мати та Дитина». розповіла лікарю, що впродовж семи років позивач не могла завагітніти природнім шляхом, в 2017 році їй робили лапороскопічну операцію з видаленням тератоми лівого яєчника та зроблено лівобічну фімбріопластику. Також поставлено діагноз вроджена вада розвитку правої маткової труби та правого яєчника. Надала виписний епікриз № 14200 Національний військово-медичний клінічний центр «ГВКГ» МЩ України клініка гінекології» (Додаток 4). Також вона висловила своє занепокоєння та страх швидким зниженням запасу її яйцеклітин та надала аналіз на антиммюлеровий гормон, яким підтверджувався низький оваріальний запас яйцеклітин ( АМГ-0.8). 11.01.2023 року лікарем [PERSON] був здійснений УЗД огляд органів малого тазу та поставлений діагноз «міома матки», що підтверджується заключениям. Після огляду лікар-репродуктолог [PERSON] назначив позивачу програму ДРТ «Вам доню чи сина» (найдорожчу програму по вартості в МЦ «Мати та дитина») та надав перелік аналізів, які потрібно пройти для вступу у протокол цієї програми. Лікар [PERSON] сказав, що протипоказань в неї не має та запевнив в успішності проведення репродуктивних заходів та переносу ембріонів до порожнини матки. Був укладений договір, за яким позивач сплатила 98\~950,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком. Згідно з цим Договором (п. 1.6. Договору), допоміжними репродуктивними технологіями (ДРТ) є методики лікування безпліддя, за яких маніпуляції з репродуктивними клітинами, окремі або всі етапи підготовки репродуктивних клітин, процеси запліднення і розвитку ембріонів до переносу їх у матку пацієнтки здійснюються в умовах in vitro (техніка виконання експерименту чи інших маніпуляцій у спеціальному лабораторному посуді або у контрольованому середовищі поза живим організмом). Під час проходження протоколу програми ДРТ лікарем [PERSON] були проведені швидкі огляди, які тривали не більше ніж п`ять хвилин, на її питання щодо поставленого раніше діагнозу «міома матки» лікар відповідав «все добре». Ніяких додаткових обстежень не призначалось і у позивача склалося враження, що [PERSON] був зацікавлений тільки в швидкому перенесені ембріона та завершення програми ДРТ, а не в результатах лікування та позитивного завершення програми. Під час запліднення яйцеклітин було отримано два ембріони, які були відправлені на преімплантаційне генетичне тестування, щоб виключити генетичні порушення, тим самим підвищити шанси на настання вагітності. Після проведення PGT був рекомендований для переносу всього один ембріон класу «ЗАВ». 07.05.2023 року був здійснений ембріотрансфер [PERSON] , а 16.05.2023 року позивач отримала негативний результат ХГЛ (Додаток 6). В телефонному режимі на питання в чому може бути причина не настання вагітності, адже ембріон був генетично здоровий і перевірений, лікар надав відповідь «статистична не вдалість, таке буває». Після завершення програми ДРТ у позивача дуже сильно погіршився стан здоров`я. Виникли постійні ріжучі болі в порожнині матки, вона постійно приймала знеболюючі препарати, порушився менструальний цикл. Позивач вважає, що лікарем [PERSON] лікування безпліддя було проведено не якісно та з грубим порушенням у відповідності до Законів, наказів МОЗ України та умов Договору. Розділом 2 Наказу № 787 від 09.09.2013 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні» визначений обсяг обстеження осіб, щодо яких проводяться лікувальні програми ДРТ. Розділом 2, п. 2.1, п.п. 2.1 Наказу № 787 від 09.09.2013 до обов`язкового переліку обстежень є висновок терапевта про стан соматичного здоров`я та відсутність протипоказань для виношування вагітності. Після отримання виписки від 16.05.2023 року, позивач побачила висновок щодо проходження нею терапевта перед початком протоколу ЕКЗ, де вказано, що протипоказань до проведення ЕКЗ - не має. Проте ніякого висновку чи заключення терапевта вона до медичного центру не надавала, також в медичному центрі не проходила огляд чи консультацію терапевта. На офіційному сайті МЦ «Мати та дитина», а саме за адресою [ADDRESS] (де позивач проходила протокол ЕКЗ) не має лікаря- терапевта. Вважає, що [PERSON] знехтував вимогами розділу 2, п. 2.1, п.п. 2.1 Наказу № 787 від 09.09.2013 щодо обов`язкового обстеження терапевтом стану її здоров`я перед застосуванням допоміжних репродуктивних технологій, що призвело до погіршення стану її здоров`я після завершення протоколу ЕКЗ. Висновок терапевта включає в себе оцінку стану здоров`я. Це забезпечується уважним опитуванням пацієнта, чи наявні хронічні хвороби, збором анамнезу, вимірює артеріальний тиск, оглядає шкірні покриви та зів, оцінює дихання за допомогою ронендоскопа та інше. Майбутня жінка має бути соматично здорова і не повинна мати важких захворювань, що могли б зашкодити їй виношувати вагітність і народити дитину. Висновок терапевта повинен оформлюватись у формі довідки після завершення повного обстеження і винесення лікарського висновку, в якому вказується назва і місцезнаходження лікувального закладу з печаткою, штамп закладу, число, місяць і рік видачі, дані пацієнта, вказуються перенесені захворювання, дані щодо стану здоров`я особи на дату обстеження, завіряється особистими печатками, штампами-кліше і підписом. Згідно з Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 028/о Консультаційний висновок спеціаліста: форма № 028/о заповнюється лікарями-консультантами лікувально-профілактичних закладів (Науково-дослідних інститутів, обласних лікарень, консультаційно-діагностичних центрів тощо), куди направляється на консультацію (обстеження) пацієнт. Вважає, що без огляду пацієнта, консультації та заключення (висновку), що формується на підставі наявності у неї хронічних хворіб, травм, перенесених операцій, алергічних реакцій на препарати та медичних записів терапевта чи сімейного лікаря, відповідач не мав права проводити екстракорпоральне запліднення щодо неї, адже програма ДРТ є великим гормональним навантаженням на організм жінки та може спричинити негативний вплив не тільки на репродуктивну систему, а на стан здоров`я взагалі. На запит позивача від 03.10.2023 року до МЦ « Мати та дитина» про надання висновку терапевта» чи інформації на підставі чого був складений висновок, вони відповідь не отримала, що свідчить про відсутність цього висновку. В телефонному режимі [PERSON] , на її питання згідно з яких даних, який терапевт, чим передбачено написання «відсутність показань до проведення ДРТ» без огляду та прийому, постановлення такого висновку (невідомо ким) відповідь не надав. Просить суд не враховувати, як доказ, якщо буде поданий «висновок терапевта» вже під час судового розгляду позовної заяви, адже такий висновок можна зробити задніми числами на офіційному бланку медичного центру. Також, лікарем [PERSON] порушено вимоги 1 Наказу № 787 від 09.09.2013 Розділом 3, п. 3.2, п.п. 3.2.1, де вказано протипоказання для проведення ЗІВ запліднення in vitro) є доброякісні пухлини матки, що деформують порожнину матки та або) вимагають оперативного лікування. Згідно з висновку УЗД огляду від 11.01.2023 року( Додаток 5) [PERSON] зроблений висновок «Міома матки. Аплазія правих додатків». Згідно з Наказу № 147 від 23.01.2023 року про затвердження стандартів медичної допомоги "Лейоміома матки". Розділом 2, п. 2.1, п.п. 2.2 Наказу № 787 від 09.09.2013 обсяг обстеження жінки за показанням (додаткове) є обстеження матки та маткових труб (гістеросальпінгографія, соносальпінгоскопія, лапароскопія, гістероскопія). [PERSON] , постановивши в заключенні «міома матки», все одно, без додаткових досліджень, або лікувань, умисно, знаючи про настання негативних наслідків застосував до позивача методику ДРТ, що включало прийом великих доз гормональних препаратів. Вищевказане свідчить про порушення відповідачем Розділу 3, п. 3.1, п.п. 3.1.1, «Права та обов`язки сторін» Договору № ДРТ-Р-210 від 20.02.2023 року, де вказано: Виконавець має право, не починати або призупинити надання Пацієнтові Послуг у будь-який момент за наявності у Пацієнта медичних протипоказань до застосування ДРТ, визначених наказом МОЗ України від 09.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні». Вищевказане свідчить про грубе порушення лікарем-репродуктологом [PERSON] вимог Наказу № 787 від 09.09.2013 та умов Договору, відповідно до яких, постановивши діагноз «міома матки» у висновку від 11.01.2023 року відповідач не мав право укладати з нею договір та проводити програму ДРТ знаючи, що в позивача наявне доброякісне утворення або повинен був зупинити виконання договору для проведення додаткових досліджень. Також, під час проходження протоколу ЕКЗ в МЦ «Мати та дитина» позивач не отримувала жодної інформації, документації, УЗД огляду. Вона звернулась 03.10.2023 року з запитом про надання копій медичних амбулаторних, реєстраційних карток, а саме епікриз кожної консультації з лютого по травень 2023 року із висновком терапевта, який зазначено у виписці і на підставі якого мене допустили до проведення ДРТ. На виконання її запиту від 03.10.2023 року отримала надруковану таблицю на аркуші А4 де вказано кількість фолікул, товщину ендометрія та препарат «Дифереллін 3.75» який був застосований до неї 01.04.2023 року для блокади гіпофізу. Проте, згідно з протоколу контрольованої оваріальної стимуляції та квитанції від 01.04.2023року про оплату в МЦ «Мати та дитина» препарату «Золадекс» був застосований саме препарат «Золадекс 3.6», а препарат «Дифереллін 3.75» під час проходження програми ЕКЗ в МЦ «Мати та Дитина» до неї ніколи не застосовувся. Все це свідчить про неналежне ведення медичної документації, халатне відношення лікаря та порушення умов договору, а саме Розділу 3, п. 3.3, п.п. 3.3.1, п.п.3.3.2, «Права та обов`язки сторін». Всупереч п. «а» ст. 78 Закону України від 19 листопада 1992 року «Основи законодавства України про охорону здоров`я», в якому зазначено, що медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу та всупереч Наказу 787 та умов Договору, відповідно до яких, не проводився огляд терапевтом та при постановленому діагнозі «Міома матки» відповідач не повинен був укладати з позивачем договір або призупинити його виконання для проведення додаткових обстежень або лікування. [PERSON] неналежно виконував свої обов`язки, недбало, несумлінно ставився до них, проявляв погане, неуважне, халатне, байдуже ставлення до неї, що проявлялось в п`яти хвилинних прийомах та оглядах, неналежним ведення медичної документації, де зазначені зовсім інші препарати які позивач приймала, при наявності в неї протипоказань застосував гормональну терапію та здійснив перенесення одного єдиного ембріона, знаючи про негативні наслідки. За весь період проходження протоколу ЕКЗ в МЦ «Мати та дитина» жодних висновків, заключень УЗД огляду позивач не отримувала, консультацій лікаря щодо стану її здоров`я він також не коментував. Всю інформацію вона вже отримувала з власної ініціативи. Були надані неякісні та некваліфіковані послуги із порушенням ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, розділу 2, п. 2.1, п.п. 2.1 Наказу № 787 від 09.09.2013, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 028/о Консультаційний висновок спеціаліста та умов Договору. Вважає, відповідачем було здійснено порушення умов Договору. А саме: почав програму ДРТ (після постановлення діагнозу «міома матки») при наявності медичних протипоказань до застосування ДРТ, визначених наказом МОЗ України від 09.09.2013№787 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні» та не призупинив програму ДРТ для додаткового дослідження та лікування. Відповідачу було відомо, що таке лікування можливе лише за відсутності протипоказань до проведення ДРТ пацієнта за наявності результатів обстеження. На таке обстеження позивача не відправили, а навпаки заключили зі нею Договір та застосували методику ДРТ. Моральна шкода полягає в наступному. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача, позивач зазнала моральної шкоди, що виразилася у стражданнях, переживаннях, відчутті психічного болю, розпачу, відчаю, погіршенні самопочуття. Також, вона перебувала у шоковому стані, адже [PERSON] запевнив її, що зі здоров`ям позивача все гаразд проблем із ДРТ не буде, після усвідомлення позивачем негативного результату в неї виник депресивний стан і вона звернулась до психолога за допомогою. Через місяць вона відчула погіршення стану здоров`я, а саме: болючі та ріжучі болі в порожнині матки, головний біль, нудота, різкий біль в області печінки. Позивач звернулася до лікаря, який направив здати аналізи на гормони та печінкові проби. Результати аналізів були не в нормі, на фоні проведення ДРТ в неї порушився гормональний фон та збільшились показники печінкових проб, що свідчить про порушення функції печінки та гормональної системи. На теперішній час позивач ще проходить консультацію у психолога, будь-які маніпуляції, пов`язані з повторним лікуванням безпліддя, викликають у позивача особисті сильні фізичні та психологічні страждання та хвилювання. Вона втратила надію та довіру до інших репродуктивних медичних закладів та лікарів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення осіб. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований наступним. Між Позивачем та Відповідачем укладений договір від 20.02.2023. Із положень Договору (2.1, 2.2) вбачається, що перелік, вид, обсяг, етапність, умови надання Послуг та інші їх характеристики визначаються Програмою лікування, яка викладена у Додатку 1. Відповідно до Додатку 1 до договору програма лікування складається із 19 етапів. Відповідачем були виконані всі етапи програми лікування належним чином. Позивач не наводить жодного аргументу та доказу, який саме пункт Договору порушений відповідачем. Під час укладання договору медичним персоналом відповідача проводилося детальне оповіщення пацієнтів додо умов програми лікування, ризиків, наслідків, у тому числі негативних для здоров`я пацієнтів, що можуть виникнути під час проходження програми лікування та після як наслідки. Підтвердженням цього є підписання Позивачем заяв інформаційних згод відповідно до порядку (наказ МОЗ №787). Зазначена Заява була підписана позивачем особисто 20.02.2023 у день укладання Договору. Цей факт в свою чергу свідчить про обізнаність позивача про можливі ризики й ускладнення під час та після проходження програми лікування. Водночас, позивач не долучає цю Заяву до матеріалів позову. Також під час проведення програми лікування позивачем були підписані: 1) Інформована добровільна згода (протокол інформування) пацієнта/пацієнтів щодо здійснення медичних втручань із застосуванням методик ДРТ за програмою лікування; 2) Форма первинної облікової документації за формою № 003-6/о; 3) Інформована добровільна згода (протокол інформування)пацієнта пацієнтів щодо проведення ПГД (преімплантаційного генетичного дослідження;) 4) Заява на преімплантаційне генетичне дослідження; 5) Заява на перенесення ембріонів. Перелічені вище документи підписані протягом усього періоду проведення програми лікування, що в свою чергу свідчить про обізнаність позивача стан свого здоров`я, стан ембріонів, можливості та ймовірність настання вагітності, про можливі ризики й ускладнення під час та після проходження програми лікування. Водночас, позивач також не долучає ці документи до матеріалів позову. 06.05.2023 року Позивач та відповідач укладають та підписують Акт про надані медичні послуги від 06.05.2023 №2726934 (надалі - Акт). Відповідно до зазначеного Акту, [PERSON] визнає факт виконання відповідачем роботи згідно Договору на загальну суму 98 950 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. Також в Акті зазначено, що позивач претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) на має. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, а отже, задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди вказане таке. Розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 гривень достатніми доказами не обґрунтований - в матеріалах справи відсутні фактичні докази, що підтверджені компетентними закладами охорони здоров`я щодо розладів здоров`я які можуть спричинити моральні страждання й причинно наслідковий зв`язок між лікувальною програмою та моральною шкодою. Враховуючи, що відповідач зобов`язання за Договором не порушував, то відсутня така обов`язкова ознака як «протиправність діяння», що є підставою для відмови з задоволенні вимог щодо моральної шкоди. Також у відзиві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі: 15 000,00 гривень (аналіз матеріалів справи, в тому числі і документів, поданих клієнтом та надання консультацій з даного предмету, складання відзиву на позов; складання процесуальних документів, довідок, заперечень, клопотань, пояснень, відповідей інших процесуальних документів; участь у судовому засіданні (за кожне), витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, на проїзд транспортом загального користування (крім авіаційного, залізничного у м`яких вагонах поїздів, суден морського та річкового транспорту) та відрядження за межі регіону. Докази фактичної оплати будуть надані додатково. Також можуть бути понесені витрати на залучення спеціалістів, витребування доказів або за вчинення інших процесуальних дій розмір яких в даний час визначити не можливо. 13.05.2024 року суду відповідно до реєстру передачі справ та матеріалів передано заяву позивача із додатковими поясненнями де вказано наступне. При розгляді справи врахувати Наказ № 579 від 29.11.2004 Міністерства охорони здоров`я «Про направлення жінок для проведення першого курсу лікування безплідності методами допоміжних репродуктивних технологій за абсолютними показаннями за бюджетні кошти». Додатком 1 затверджений перелік медичних протипоказань для проведення лікування жіночої безплідності методами допоміжних репродуктивних технологій (захворювання, у разі яких виношування вагітності протипоказане). Відповідно до вищевказаного додатку в розділі «новоутворення» зазначено «міома матки», як протипоказання для проведення допоміжних репродуктивних технологій. Цей наказ, хоч і передбачає лікування за державні кошти, проте чітко визначає, що при діагнозі «міома матки» не можна проводити запліднення за допомогою допоміжних репродуктивних технологій. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2024 року постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того залучено в якості третьої особи, [PERSON] , як сторону договору, який є предметом розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про проведення розгляду у її відсутності, позов просить задовольнити. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся, направив суду письмові пояснення, в яких вказує про підтримку позовних вимог позивача, просить їх задовольнити, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача (ВКЗ) в судовому засідання позовні вимоги не визнав, підтримав обставини, зазначені у відзиві, в задоволенні позову просив відмовити, повідомив суд, що протягом встановленого строку будуть подані відомості про судові витрати. Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.06.2023 року, після одруження прізвище жінки « [PERSON] ». З виписного епікризу №14200 Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» МО України Клініка гінекології вбачається, що позивач перебувала на лікуванні, проведено операцію 07.06.2018 року лапароскопія, видалення (енуклеація) теротоми лівого яєчника лівобічна фібріопластика, хромогідротубація. При проведенні в медичному центрі «Мати та Дитина» УЗД 11.01.2023 року, позивачу зазначено висновок: міома матки, аплазія правих додатків, що вбачається з висновку. Прізвище лікаря у даному висновку [PERSON] . У виписці з медичної карти [PERSON] № [NUMBER] із датою 16.05.2023 року вказано наступне. Позивач звернулася до МЦ «Мати та дитина» ТОВ «Неомед» для лікування безпліддя 20.02.2023 року, діагноз: безпліддя І, трено-перитоніальний фактор. Висновок терапевта: протипоказань до проведення ЕКЗ, загального знеболювання і вагітності немає. Для лікування безпліддя проведена програма ЕКЗ/ІКСІ у березні 2023 року. Виписка надано за підписом лікаря [PERSON] . Доказів проходження обстеження [PERSON] лікаря-терапевта суду не надано та наявності такого висновку суду не надано. Позивачем до позовної заяви долучено копію заяви до МЦ «Мати та дитина» про надання медичної документації з лютого по травень 2023 року. Проте доказів отримання відповідачем даної заяви не надано. 20.02.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «НЕОМЕД 2007» укладено договір № ДРТ-Р-210 про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Так, підписавши договір сторони погодили його умови. У п. 1.3 вказано найменування лікувальної програми: «Програма ЕКЗ «Вам доню чи сина» 2020». Відповідно до п. 1.4 Договору, вартість послуг становить 98950,00 грн. З наданих квитанцій від 27.02.2023 року, 20.02.2023 року, 02.03.2023 року вбачається, що [PERSON] сплатила за договором загальну суму 98950,00 грн. В матеріалах справи містяться медичні документи про лабораторні дослідження позивача та третьої особи: біохімічні дослідження, лабораторні дослідження, обстеження подружньої пари перед ДРТ. [PERSON] , [PERSON] підписали 20.02.2023 року інформовану добровільну згоду (протокол інформування) пацієнта/пацієнтів щодо проведення ПГД (преімплантаційного генетичного дослідження). 20.02.2023 року [PERSON] , [PERSON] підписали заяву пацієнтів щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій. 20.02.2023 року [PERSON] , [PERSON] підписали заяву на преімплантаційне генетичне дослідження. [PERSON] 20.02.2023 року підписала інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення. 20.02.2023 року [PERSON] , [PERSON] підписали інформовану добровільну згоду (протокол інформування) пацієнта/пацієнтів щодо здійснення медичних втручань із застосуванням методик ДРТ за Програмою лікування. [PERSON] , [PERSON] 06.05.2023 року підписали заяву на розморожування і перенесення ембріонів. [PERSON] , [PERSON] 06.05.2023 року підписали заяву на перенесення ембріонів. Також надана заява від [PERSON] , [PERSON] на кріоконсервацію ембріонів. [PERSON] , [PERSON] 06.05.2023 року підписали заяву на знищення кріоконсервованих ембріонів. 08.03.2023 року [PERSON] , [PERSON] підписали договір № КРЕ-10314 про надання послуг з кріоконсервації та зберігання біологічного матеріалу. 06.05.2023 року [PERSON] підписала Акт про надані медичні послуги № 2726934, за договором № ДРТ Р-210. Твердження представника відповідача, що в даному Акті не вказано позивачем про наявність зауважень, вказує на належність послуг, суд до уваги не бере. Оскільки на спростування тверджень позивача доказів не надано. Перелік послуг, як додаток № 1 до договору ДРТ-Р-210 підписано [PERSON] . Наведені документи не містять інформації, що пацієнта проінформовано про ризики та протипоказання щодо проведення ДРТ при наявності в неї діагнозу «Міома матки», документи містять загальні фрази. Відповідно до ч. 7 ст. 281 ЦК України повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством. Згідно зі ст. 48 Основ законодавства України про охорону здоров`я застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці. Крім того, відповідно до п. 3.1.1. Договору Виконавець має право не починати або призупинити надання Пацієнтові Послуг у будь-який момент, в наступних випадках: за наявності у пацієнта медичних протипоказань до застосування ДРТ, визначених наказом МОЗ України від 09.09.2013 року № 787 «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні» - (далі- Наказ №787 ) Розділом 2 Наказу № 787 визначений обсяг обстеження осіб, щодо яких проводяться лікувальні програми ДРТ. Пунктом 2.1 цього Розділу 2 Наказу № 787 передбачено, що обсяг обстеження жінки: обов`язкове висновок терапевта про стан соматичного здоров`я та відсутність протипоказань для виношування вагітності. П. 2.2 передбачено за показаннями додаткове обстеження матки та маткових труб. При виявленні захворювань за наявності показань до ДРТЮ проводиться лікування виявленої паталогії. Відповідно до додатку до наказу МОЗ № 579, діагноз «міома матки», знаходиться в переліку медичних протипоказань для проведення лікування жіночої безплідності методами допоміжних репродуктивних технологій (захворювання, у разі яких виношування вагітності протипоказане). Позивач посилаються на те, що в порушення вимог зазначеної Інструкції відповідач не мав права укладати з нею оспорюваний договір та проводити лікувальні процедури за відсутності результатів обстеження її стану здоров`я терапевтом, та при встановленому діагнозі «міома матки». Наказом № 787, пунктом 1.8. Розділу 2, визначено, що питання щодо застосування методики ДРТ ( допоміжні репродуктивні технології) вирішується після оформлення заяви пацієнта/пацієнтів щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку (далі - Заява пацієнта щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій), медичного огляду та відповідного обстеження. Такі обов`язкові дії у порушення вимог цих наказів ТОВ «НЕОМЕД-2007» проведені не були. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином встановлено, що позивач не отримала таку послугу, як огляд терапевта, оскільки суду не надано висновок лікаря-терапевта і є обов`язковою при застосуванні ДРТ, та має діагноз «міома матки», який є протипоказанням для проведення процедури за допомогою ДРТ, докази інформування пацієнта щодо такого протипоказання із зазначенням конкретного діагнозу, а не загальних фраз відсутні. Наведене є істотними умовами договору, укладеному між сторонами, які порушено відповідачем. За таких обставин є підстави для розірвання договору в частині укладення послуг із позивачем, в частині укладення послуг із третьої особою умови не досліджувались, оскільки позову від третьої особи [PERSON] не заявлялось. За приписами ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 542 ЦК України, у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд. В позовних вимогах позивач просить стягнути суму за договором 98950,00 грн. на її користь. Враховуючи, що договір підлягає розірванню тільки в частині надання послуг позивачеві, щодо іншої особи, яка уклала договір [PERSON] обставини не досліджувались, сума 98950,00 грн. становить оплату медичних послуг, які надаються двом особам [PERSON] та [PERSON] , а позивачем не надано доказів, що саме за надання їй медичних послуг сплачено 98950,00 грн., то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Внаслідок вказаних протиправних дій Відповідача, позивач зазнала моральної шкоди, що виразилася у стражданнях, переживаннях, відчутті психічного болю, розпачу, відчаю, погіршенні самопочуття. Позивач не отримала послуги, на які правомірно розраховувала, а саме належне медичне обслуговування. Вказана ситуація є психотравмуючою для [PERSON] . Позивач втратила надію та довіру до інших репродуктивних медичних закладів. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є правомірними. Суд вважає, що сума моральної шкоди, яку позивач оцінює в 50\~000,00 грн. є справедливою, такою, що відповідає ступеню моральних страждань, які спричинені позивачу. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, підлягає стягненню судовий збір з відповідача, на користь позивача в сумі 1073,60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру. На користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073, 60 грн. за позовні майнового характеру, що підлягають задоволенню. Ставки судового збору застосовуються станом на 2023 рік, оскільки позовна заява надіслана 28.12.2023 року за допомогою поштового відправлення. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: partial