Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3000,00 гривень на кожного, щомісячно, починаючи з липня 2024 року і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідачем по справі мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Відповідач матеріально не утримує дітей, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. 15.07.2024 року судом зроблено запит до УДМС в Херсонській області про встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача. Станом на 02.08.2024 року відповідь не надійшла. 02.08.2024 року судом отримано відповідь № 720816 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. За приписами ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що у сторін по справі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 01.09.2011 року, актовий запис №406) та донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 05.05.2015 року, актовий запис №258). Батьками дітей зазначені позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України). Згідно до ч. 2 ст.51Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. ст.2,8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За приписами ст. ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.Одержувач аліментів має перевагу в обранні того чи іншого способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. ч. 1, 2ст. 184 СК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , як батьки у рівній мірі несуть відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей і саме вони зобов`язані забезпечити своїм неповнолітнім дітям рівень життя необхідний для достатнього розвитку. З урахуванням всіх обставин справи, розміру аліментів визнаних відповідачем, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, гарантованого мінімального розміру стягуваних аліментів, матеріального стану сторін, відсутністю доказів неможливості сплати аліментів, доказів перебування на утриманні відповідача інших дітей, батьків, тощо. З урахуванням обставин справи, беручи до уваги, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, їх потреби суд приходить до висновку, що [PERSON] , має можливість утримувати своїх дітей на рівні достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку. У відповідності до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 22.08.2023 року. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Частиною 1ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору за подання цього позову. За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідач визнав позов, тому суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved