Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські Крани Обладнання системи» про стягнення заробітної плати, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з 30 серпня 2023 року по вересень 2023 року у розмірі 2076 гривень 18 коп. В обґрунтування позову зазначено, що з 29.08.2023 року по 22.09.2023 року позивач перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські Крани Обладнання системи», у якому працював на посаді слюсаря із складання металоконструкцій. 22.09.2023 року позивач був звільнений з ТОВ «НВО «ОКРОС» у зв`язку з невідповідністю займаній посаді. Посадовий оклад слюсаря із складання металоконструкцій у ТОВ «НВО «ОКРОС» складає 13 000 грн, тому відповідач під час нарахування [PERSON] заробітної плати як у серпні 2023 року, так і у вересні 2023 року мав використовувати місячну ставку слюсаря із складання металоконструкцій за місяць у розмірі 13 000,00 гривень. Правильний розрахунок нарахування на заробітну плату [PERSON] за серпень 2023 року під час роботи на посаді слюсаря із складання металоконструкцій виглядає наступним чином: 13 000,00 - (місячна ставка за місяць)/31 (кількість днів у серпні)*2 (кількість відпрацьованих днів у серпні 2023 року)=838 (вісімсот тридцять вісім) гривень 71 коп. Правильний розрахунок нарахування на заробітну плату [PERSON] за вересень 2023 року під час роботи на посаді слюсаря із складання металоконструкцій виглядає наступним чином: 13 000,00 (місячна ставка за місяць)/30 (кількість днів у вересні)* 16 (кількість відпрацьованих днів у вересні 2023 року):=6933 (шість тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 33 коп. ТОВ «НВО «ОКРОС» у серпні 2023 року з нарахованої заробітної плати позивачу у розмірі 838 грн, 71 коп. повинно було утримати податки - 18% податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) та 1,5% військового збору (ВЗ), тому фактично [PERSON] мав би у серпні 2023 року отримати заробіток без утриманих податків у розмірі 675 (шістсот сімдесят п`ять) гривень 16 коп. ТОВ «НВО «ОКРОС» у вересні 2023 року з нарахованої заробітної плати позивачу у розмірі 6 933 грн 33 коп. повинно було утримати податки 18% податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) та 1,5% військового збору (ВЗ), тому фактично [PERSON] мав би у вересні 2023 року отримати заробіток без утриманих податків у розмірі 5583 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривень 13 коп. Відповідач фактично нарахував [PERSON] за серпень 2023 року заробітну плату у розмірі 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 48 коп, а також за вересень 2023 року ТОВ «НВО «ОКРОС» нарахувало позивачу заробітну плату у розмірі 5112, 38 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05.04.2024 року, які у вигляді копії додаються до позову. Позивач отримав заробітну плату не в повному обсязі. Починаючи з 30.08.2023 року до 22.09.2023 року (включно) позивач фактично отримав 4 500,00 грн, тому ТОВ «НВО «ОКРОС» не доплатило [PERSON] заробітну плату у загальному розмірі 2076,18 грн з урахування податків. Станом на дату звільнення, а саме 22.09.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати склала 2 076 грн. В день звільнення заборгованість з заробітної плати позивачу виплачена не була. Тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 23.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Цією ухвалою витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські крани обладнання системи»: копії наказу №76/к від 29.08.2023 року про прийняття [PERSON] на посаду слюсаря із складання м/конструкцій; копії наказу №85/к від 22.09.2023 року про звільнення [PERSON] з посади слюсаря із складання м/конструкцій; копії штатного розпису дійсного станом на 22.09.2023 року; копії штатного розпису дійсного станом на 29.08.2023 року; копії видаткових відомостей, за якими [PERSON] у період часу з 30.08.2023 року по 22.09.2023 року було виплачено заробітну плату; копії видаткових касових ордерів у разі виплати [PERSON] заробітної плати у період часу з 30.08.2023 року по 22.09.2023 року видатковими касовими ордерами. Витребувані докази надійшло и до суду 23.07.2024. 02.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових документів по справі. 04.09.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Старовойтов О.В. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій зазначено про те, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно зі ст.8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 43\~Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Частиною1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» та ч.94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.21, 22 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Частиною 3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в ч.5 ст.97 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що [PERSON] з 30.08.2023 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські Крани Обладнання системи», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] від 21.12.2005 року. Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські Крани Обладнання системи» від 29.08.2023 №76/к [PERSON] прийнято на посаду слюсаря із складання металевих конструкцій з окладом згідно штатного розпису, з випробувальним терміном дві неділі. 22.09.2023 року [PERSON] було повідомлено, що під час випробовування він не належно виконував свої обов`язки. Оскільки рівень професійної підготовки є недостатнім для виконання завдань та обов`язків слюсаря із складання металоконструкцій, його буде звільнено 22.09.2023 року у зв`язку зі встановленням невідповідності займаній посаді під час строку випробовування на підставі п. 11 ч.1 ст.40 КЗпП України. Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Олександрійські Крани Обладнання системи» від 22.09.2023 за №85/к «Про звільнення за результатами випробовування» [PERSON] з 22.09.2023 звільнено у зв`язку зі встановленою невідповідністю займаній посаді (виконуваній роботі) протягом строку випробування, п.11 ч.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з наказом №71/1/к п.1 від 01.08.2023 року «Про затвердження змін в штатному розпису ТОВ «НВО «ОКРОС» посадовий оклад слюсаря із складання металевих конструкцій складає 6710,00 грн. З табелю обліку використання робочого часу по ТОВ «НВО`ОКРОС» за серпень 2023 року слюсарем із складання металевих конструкцій [PERSON] у серпні 2023 року відпрацьовано 2 дні. З розрахунково-платіжної відомості ТОВ «НВО`ОКРОС» за серпень 2023 року [PERSON] у серпні 2023 року проведені такі нарахування: за 2 відпрацьованих дні нараховано 583, 48 грн, ПДФО (18%) 105,03 грн, ВЗ (1,5%)-8,75 грн, до видачи 469,70 грн. З табелю обліку використання робочого часу по ТОВ «НВО`ОКРОС» за вересень 2023 року слюсарем із складання металевих конструкцій [PERSON] у вересні 2023 року відпрацьовано 16 днів. З розрахунково-платіжної відомості ТОВ «НВО`ОКРОС» за вересень 2023 року [PERSON] у вересні 2023 року проведені такі нарахування: за 16 відпрацьованих дні нараховано 5112,38 грн, ПДФО (18%) 920,23 грн, ВЗ (1,5%)-76,69 грн, до видачи 4 115,45 грн. Отже за 18 робочих днів до видачі 4 585,16 грн. Згідно з копією відомості ТОВ «НВО`ОКРОС» на видачу коштів працівникам, [PERSON] отримав 01.09.2023 року - 600,00 грн; 15.09.2023 року 1 500 грн. Відомість містить підпис [PERSON] . Згідно списку зарплати, що перераховується в банк від 08.09.2023 року [PERSON] перераховано 1 500,00 грн. Згідно списку зарплати, що перераховується в банк від 22.09.2023 року [PERSON] перераховано 1 585,16 грн. Відповідно до доповідної записки бухгалтера [PERSON] від 22.09.2023 року директору ТОВ «НВО`ОКРОС» повідомлено, що слюсар із складання металоконструкцій не пройшовши випробувальний термін, був звільнений 22 вересня 2023 року. Згідно п.2.27 Інструкції №58, про порядок ведення трудових книжок, днем звільнення вважається останній день роботи працівника. Тому [PERSON] повинен був повністю відпрацювати останній робочий день 22.09.2023 року. Але він залишив робоче місце в 12 годині дня, чим порушив правила трудової дисципліни, а саме був відсутній на робочому місці більше 3-х годин, що є прогулом. З боку підприємства всі процедури при звільнені дотримані: наданий наказ для ознайомлення та підпис; видана трудова книжка; проведений остаточний розрахунок. З відповіді ТОВ «НВО`ОКРОС» від 04.10.2023 року за №44 на лист [PERSON] від 03.10.2023 року вбачається, що [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ «НВО`ОКРОС» 30 серпня 2023 року (наказ №76/к від 29.08.2023 р.) на посаду слюсаря із складання металевих конструкцій, з випробувальним терміном та окладом згідно штатного розпису, який складає 6710,00 грн та звільнений 22 вересня 2023 року (наказ №85/к від 22.09.2023 року). За відпрацьовані 18 робочих днів йому нараховано 4585,16 грн. Під розписку [PERSON] отримано наступні суми: 1 500,00 (08.09.23р.)+1500,00 (15.09.2023 р.) + 1585,16 (22.09.23 р.). Разом 4585,16 грн. Крім цієї суми [PERSON] отримав ще 600,00 грн (01.09.2023 р.) із особистого фонду керівництва підприємства. Крім того, згідно п.2.27 Інструкції №58, про порядок ведення трудових книжок, днем звільнення вважається останній день роботи працівника. Тому 22.09.2023 року [PERSON] повинен був відпрацювати цей день з 8:00 до 16:30 години. Він же покинув підприємство в 12 годині дня, що є грубим порушенням трудової дисципліни, а саме відсутність на робочому місці більше 3-х годин є прогулом, проте за цей день йому було нараховано заробітну плату як за повністю відпрацьований день. Отже з долученої до матеріалів справи представником відповідача документації вбачається, що заробітна плата у розмірі, визначеному трудовим договором, виплачувалась [PERSON] в повному обсязі особисто під розписку. Доводи позивача про посадовий оклад слюсаря із складання металевих конструкцій в розмірі 13 000,00 грн не знайшли свого підтвердження, і відповідно зроблений позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі, виходячи із посадового окладу у розмірі 13 000,00 грн є необгрунтованим. Доводи позивача\~про фактичне\~отримання позивачем\~у період\~роботи з\~30.08.2023\~року до\~22.09.2023\~року лише\~4\~500,00\~грн,\~спростовуються наданими\~представником відповідача\~розписками про\~отримання позивачем\~нарахованої йому\~заробітної плати у розмірі 4 585,16 грн. Враховуючи, те що судом не встановлено порушення відповідачем законодавства про нарахування та виплату позивачу заробітної плати суд відмовляє у задоволенні позову повністю. Відповідно до ч.1,2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Судом встановлено, що за заявою [PERSON] від 03.10.2023 за №1 письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні було надано 04.10.2023. Доказів отримання вказаного повідомлення [PERSON] матеріали справи не містять. Судом враховуються роз`яснення, надані у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» про те, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у справі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц (провадження 14-306цс18), а саме, про те, що встановивши, що позовну давність пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цієї підстави, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Виходячи з норм чинного законодавства пропуск строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог і застосовується у разі наявності порушеного права, відсутність порушеного права само по собі є підставою для відмови у задоволенні позову. Заяв про застосування строків позовної давності до суду не надходило. Оскільки суд, на підставі встановлених судом обставин, що мають значення у справі, дійшов висновку про необґрунтованість позову - це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 94, 115-117 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: dismissed