Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

1.16.01.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] . 2.Позивач ( урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просить суд: -розірвати шлюб, зареєстрований 24.09.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2441; -визначити місце проживання доньок [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання батьків; -визначити утримання та виховання доньок обома батьками з рівною мірою відповідальності. 3.08.03.2024 суд відкрив загальне позовне провадження. 4.25.06.2024 відмовлено у наданні строку на примирення. 5.18.07.2024 закрито підготовче провадження. 6. [PERSON] звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 24.09.2015 уклав шлюб з [PERSON] в шлюбі народилось двоє дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] (16.11.2016). Сімейне життя з дружиною не склалось, збереження шлюбу є неможливим, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини тривалий час. Старша донька проживає з батьком, а молодша часом з матір`ю, часом з батьком. Спору щодо того, де і з ким будуть проживати діти немає, дружина не чинить перешкод в тому, щоб діти були з батьком, коли бажають. Проте позивач бажає, щоб саме рішенням суду було визначено місце\~проживання доньок\~за місцем\~проживання батьків,\~а також\~визначено утримання та виховання доньок обома батьками з рівною мірою відповідальності. 7.Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Зі своєї сторони намагалась примиритись з чоловіком, відновити сім`ю, проте це не дало позитивного результату. Заперечує щодо вимог про визначення місце проживання дітей за місцем проживання батьків та визначення судом утримання та виховання доньок обома батьками з рівною мірою відповідальності, оскільки в силу закону місцем проживання дітей і є місце проживання їхніх дітей. Спору між батьками щодо дітей немає. Крім того, обов`язок обох батьків утримувати та піклуватись про дітей теж презюмується в силу закону. Судом встановлено такі обставини. 8.24.09.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2441 та видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 24.09.2015. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 9.У шлюбі народилися діти [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). 10.Діти зареєстровані в [ADDRESS] за місцем реєстрації батьків. Висновки суду. 11.Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 12.Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). 13.За приписами частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 14.Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 15.Судом з`ясовано, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу неможливе. Тому наявні підстави для задоволення вимог в частині розірвання шлюбу. 16.Щодо решти позовних вимог про визначення місця проживання доньок за місцем проживання батьків та визначення утримання та виховання дітей обома батьками з рівною мірою відповідальності, суд зазначає наступне. 17.Частина 1 ст. 4 ЦПК України закріплює право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 18.Тобто, у разі звернення до суду особи, яка вважає, що її права порушуються, не визнаються чи оспорюються, суд має захистити ці права у спосіб, визначений законом чи договором. 19.Відповідно до частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. 20.Частиною 2 ст. 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу. 21.Отже, спільне вирішення питань по утриманню та вихованню дітей є обов`язком батьків, який покладається на них законом та не потребує ствердження про це рішенням суду. Такий спосіб захисту сімейного права та інтересу не передбачений. 22.Вирішення судом спору щодо місця проживання малолітньої дитини можливе лише в тому випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина (ст. 161 СК України). 23.Обидві сторони визнають, що спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, їх виховання немає. Мати дітей не чинить в цьому батькові перешкод. 24.Додаткове підтвердження рішенням суду, що місцем проживання дітей є місце проживання їхніх батьків також не способом захисту, оскільки права батька в даному разі чи дітей не порушені.

Outcome: partial