Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ними, зареєстрованого 09 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 113. Позивачка зазначає, що від спільного шлюбу народилась [INFO] донька [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, тому що виникли різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що позивач та відповідач стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинилися з березня 2022 року, спільне господарство не ведеться, сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Позивачка зазначає, що від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та стверджує, що на примирення вона не згодна. Спору з приводу проживання дитини між батьками не існує, після розірвання шлюбу позивачка залишає шлюбне прізвище [PERSON] . 04 червня 2024 року в судовому засіданні відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, просив надати один місяць для примирення. Ухвалою від 04 червня 2024 року судом було задоволено клопотання відповідача та надано строк для примирення подружжя до 04 липня 2024 року включно, провадження у справі зупинено. Однак, примирення між сторонами не відбулося. Після поновлення провадження у справі до суду надійшла заява від представника позивача, за змістом якої позивачка повідомляє суду, що сторони не примирилися та наполягає на розірванні шлюбу, розгляд справи просить здійснювати без участі позивача та його представника. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 09 грудня 2005 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 113 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 09 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Подружжя має дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25 січня 2018 року виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи причини, які спонукали позивача звернутись до суду з позовом, що він наполягає на розірванні шлюбу, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, протягом встановленого судом строку подружжя не примирилось, після поновлення провадження у справі відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачем судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved