Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

30 травня 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Ващенка О.В. звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 квітня 1999 року був укладений шлюб між нею і відповідачем [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року шлюб між нею і відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач як батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. При цьому відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, на цей час проходить військову службу у Збройних Силах України. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ващенко О.В. позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. З позовної заяви вбачається, що сторони разом не проживають. Малолітній син проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вирішуючи спір про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже законодавцем визначено безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд звертає увагу, що спір про надання матеріальної допомоги на утримання дітей може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Тож у разі спору суд має вирішити питання не лише щодо стягнення аліментів, а й визначити їх розмір. Суд вважає, що в даному випадку звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину свідчить про наявність між сторонами спору щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує, що відповідач як батько в силу закону зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відтак, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, доказів наявності на його утриманні інших осіб не надав, суд приходить до висновку, що відповідно до положень сімейного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 30 травня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що майновий стан відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному розмірі, суду не надано. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд вважає за необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved