Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області із заявою про видачу обмежувального припису звернулась [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] . В судовому засідання заявник та її представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дачу, час та місце розгляду справи був повідомлений. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року громадянка України [PERSON] та громадянин України [PERSON] зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що 25 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис № 188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим виконавчим Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 08 липня 2020 року складено відповідний актовий запис № 124. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживає її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Вже протягом майже чотирьох років [PERSON] є особою, яка страждає від домашнього насильства, кривдником виступає чоловік заявниці - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, доказом чого є постанова від 28.06.2024 р. у справі №569/9925/24, від 03.03.2023 р. у справі №569/3393/23, від 30.05.2024 р. у справі №569/8500/24, від 02.08.2024 р. у справі №569/14170/24. Із вказаних вище доказів слідує, що [PERSON] вчиняє , вчиняє різного виду насильство психологічного характеру, свідком якого виступає їх малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого заявниця неодноразово викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини, а Рівненським міським судом Рівненської області, [PERSON] , неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. За приписами ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (тілесні ушкодження, образи, погрози,) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved