Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

25.05.2020 року акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором №SAMABWFC00000526092 від 25.07.2016 року в розмірі 28 833,99 гривень, яка виникла станом на 24.04.2020 року через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та складається з 18 111,55 грн. - заборгованості за кредитом, 10 092,44 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 630 грн. - пені. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2020 року позов задоволено. Ухвалою суду від 01.09.2023 року заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 19.10.2023 року від представника [PERSON] - адвоката Циб С.В. надійшли заперечення на позов, які обґрунтовані тим, що Банком не надано доказів на підтвердження видачі картки відповідачу, типу картки, виписки за рахунком, встановлення кредитного ліміту, доказів фактичного отримання відповідачем коштів. При цьому представник вказав, що в анкеті-заяві позичальника процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Окрім того, зазначив, що роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову. 09.11.2023 року від представника Банку [PERSON] надійшли заперечення, у яких зазначив, при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач погодилася, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг. а також тарифами складають кредитний договір. У анкеті-заяві відповідач підтвердила під розпис факт ознайомленням з умовами та правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них. викладених на сайті Банку. Також, оскільки позичальник отримала кредитну картку, скористалася кредитними коштами, вона погодилася з умовами, які діяли на момент зняття коштів, і повинна сплачувати проценти. Окрім того, сплата процентів за користування кредитними коштами передбачена ст. 1048 ЦК України. На заперечення представника відповідача надав довідку про видачу картки, довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту та банківську виписку. На підставі викладеного просив задовольнити позов. 02.05.2024 року від представника відповідача надійшло заперечення на письмові заперечення позивача. Заперечення обґрунтовано тим, що позивачем надано неправильний розрахунок заборгованості, банківська виписка не відповідає вимогам до первинних документів. Також вказав, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки відповідно до наданої Банком виписки відповідач фактично отримала від Банку 74 662,90 грн., а повернула 72 259,86 грн. Відсотки, штрафи та комісії відповідачу нараховано безпідставно, так як витяг з Умов і Правил банківських послуг, який долучений Банком до позову, [PERSON] не підписувала та не ознайомлена з ним. 06.06.2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначив таке. Згідно з випискою, наданою Банком різниця між отриманими коштами та повернутими становить 2 403,04 грн. При цьому 21.04.2021 року на підставі виконавчого листа від 25.08.2020 року, виданого по справі № 205/3749/20, було відкрито виконавче провадження № 65306229, у якому стягнуто з [PERSON] частину заборгованості за кредитним договором № SAMABWFC00000526092 від 25.07.2016 року в розмірі 3 850,74 грн., що не було враховано позивачем у розрахунку та виписці. Таким чином, представник вважає, що заборгованість у відповідача відсутня. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника АТ «Акцент-Банк» Мальованого В.В. надійшла заява, у якій просив розглядати справу без його участі. Від представника [PERSON] - адвоката Циб С.В. надійшла заява, у якій просив розгляд справи провести без його участі та без участі відповідача, проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що 25.07.2016 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банке. У анкеті-заяві погодилася, що дана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Також у підписаній відповідачем анкеті-заяві вказано, що [PERSON] ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилася з його умовами, примірник договору погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту Банку. До того ж відповідач зобов`язалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Банку (а.с.6). Анкета-заява не містить умов щодо розміру відсотків, встановлення пені та штрафів. Акціонерне товариство Акцент-Банк є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на Акціонерне товариство Акцент-Банк, про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ Акцент-Банк. Відповідно до довідок Банку [PERSON] відкрито рахунок та видано картку строком дії до лютого 2021 року (а.с.104), а також 25.07.2016 року встановлено ліміт 4 000 грн., який збільшувався та 01.10.2019 року досяг 18 200 грн. (а.с.105). Згідно з наданою позивачем випискою по картці [PERSON] вона активно користувалася карткою: оплачувала покупки, здійснювала переводи, поповнювала телефон і т.д., а також повертала кредитні кошти (а.с.90-103). Представник відповідача заперечував проти належності наданої банком виписки як доказу, оскільки вона не відповідає вимогам закону. Разом з тим, у подальшому адвокат Циб С.В. у запереченнях навів свої розрахунки з даних, указаних у виписці. Отже, визнав, що виписка підтверджує суми витрат та поповнень картки. Суд враховує дану виписку в якості доказу. У позові Банк просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28 833,99 грн., яка виникла станом на 24.04.2020 року, та складається з 18 111,55 грн. - заборгованості за кредитом, 10 092,44 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 630 грн. - пені. Відповідно до наданої виписки за період з 25.07.2017 року 24.02.2017 року заборгованість на рахунку відповідача була відсутня. За період з 24.02.2017 року по 24.04.2020 року (у межах позовних вимог) відповідачем було фактично отримано від Банку кредитних коштів (тіло кредиту) у розмірі 75 467,13 грн., повернуто 72 259,86 грн. Виписка також містить операції зі списання відсотків, штрафів, пені, комісії за обслуговування. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті: http://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті: http://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила». Зазначені документи не підписані відповідачем, а також не містять доказів, що вони діяли на дату підписання анкети-заяви, та взагалі в який період вони діяли. Враховуючи викладене, суд не бере до уваги такі докази. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В анкеті-заяві відсутня інформації про погодження сторонами умов щодо визначення базової процентної ставки за кредитом, розміру пені. Отже, позивачем не доведено в якому розмірі сторони кредитного договору погодили розмір процентної ставки, пені, та умов їх нарахування, та взагалі не надано доказів, що такі умови діяли на дату укладення договору. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків у розмірі 10 092,44 грн. та пені в сумі 630 грн. При цьому анкета-заява не містить, а інших належних та достатніх доказів позивачем не надано, підтвердження щодо узгодження сторонами кредитного договору розміру штрафів та комісії за обслуговування, умов та порядку їх нарахування та погашення. Однак у виписці по рахунку відображено, що Банком нараховувалися штрафи та комісії на обслуговування. Доказів відповідності таких платежів умовам договору, укладеного між сторонами. Отже, без урахування списання відсотків, пені, комісії за обслуговування та штрафів, [PERSON] фактично за період з 24.02.2017 року (дата, з якої почала утворюватися заборгованість) по 24.04.2020 року (у межах позовних вимог) отримала кредитних коштів на суму 75 467,13 грн. При цьому згідно з випискою за вказаний період повернула кошти в розмірі 72 259,86 грн. Враховуючи викладене, заборгованість відповідача за період з 25.07.2016 року по 24.04.2020 року становить 3 207,27 грн. (75 467,13 грн. - 72 259,86 грн.) та складається з тіла кредиту. Разом з тим судом встановлено, що на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2020 року, яким було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором та яке в подальшому було скасовано судом у зв`язку з його переглядом, було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Банку в розмірі 28 833,99 грн. Згідно з відміткою на виконавчому листі на користь Банку у виконавчому провадженні, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є.О., було стягнуто 3 850,74 грн. Таким чином Банк отримав залишок заборгованості відповідача за період з 25.07.2016 року по 24.04.2020 року в розмірі 3 207,27 грн. На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з [PERSON] тіла кредиту в розмірі 18 111,55 грн. Отже, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed