Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (а.с. 1-2) до [PERSON] , в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у його батька [PERSON] був рідний брат [PERSON] . Останній разом із своєю дружиною [PERSON] були власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Дітей його дядько [PERSON] із дружиною [PERSON] не мали. Однак, у [PERSON] був племінник відповідач [PERSON] . Після смерті своєї дружини, [PERSON] став одноосібним власником вказаної вище квартири. Його батько [PERSON] помер [INFO] , тобто швидше свого рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку із цим, він став спадкоємцем другої черги за законом. Після смерті [PERSON] , весною, він звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак йому усно було повідомлено, що він має право на прийняття спадщини протягом десяти місяців з часу відкриття спадщини. 14.09.2023 звернувшись до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, йому було вже відмовлено через пропуск шестимісячного строку. Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 22.11.2023 йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, проте постановою Івано Франківського апеляційного суду від 08.02.2024 дане рішення суду було скасовано за апеляційного скаргою відповідача [PERSON] , поданою в порядку ч. 1 ст. 352 ЦПК України. Зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустив із поважних причин, а саме через зміну законодавства, оскільки постановою КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а саме п. 3, було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Іншого способу захистити своє право на спадкування у нього немає можливості. Представник відповідача [PERSON] адвокат Васютин Я.В. подав відзив (а.с. 55-58), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину, а саме успадкував квартиру, яка входила в склад спадщини та вже відчужив її. Позивач [PERSON] в пред`явленому позові не навів жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Посилання позивача на зміну законодавства не є поважною причину пропуску такого строку. Більше того, позивач не надав жодних доказів того, що він весною 2023 року звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Дуткевич М.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що позивач [PERSON] не звернувся до нотаріуса вчасно і через те, що працює водієм і перебував неодноразово у відрядженнях, а також готував пакет документів для подання їх нотаріусу. Представник відповідача [PERSON] адвокат Васютин Я.В. заперечив щодо задоволення позовних вимог, пославшись на обставини викладені ним у відзиві. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.03.2024 відкрито провадження даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 11 квітня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Васютин Я.В. на електронну пошту надіслав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, а 18.04.2024 через канцелярію суду подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 22 квітня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Васютин Я.В. через систему «Електронний суд» подав відзив. Ухвалою суду від 29.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначене 01.07.2024 було відкладено у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10), позивач [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із архівними довідками Державного архіву Івано Франківської області (а.с. 8, 9), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були рідними братами. Батько позивача [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] (а.с. 12), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно із витягу про зареєстрованих осіб (а.с. 13), за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , до дня смерті; [PERSON] , [INFO] , до дня смерті та відповідач [PERSON] , [INFO] , по даний час. Звернувшись 14.09.2023 до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, позивачу [PERSON] було відмовлено у зв`язку із пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 14), та листом нотаріуса від 17.10.2023 роз`яснено позивачу про його право на звернення до суду для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НСР №398275 (а.с. 23), відповідач [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . В склад спадщини входить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача [PERSON] . Її чоловік звертався до нотаріуса щоб дізнатись чи отримане свідоцтво на спадкове майно. Остання повідомила, що у зв`язку із війною йому необхідно прийти через десять місяців. Відповідач [PERSON] був зареєстрований у квартирі тільки з метою оформлення його матір`ю субсидії. Як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини позивач [PERSON] вказує зміну законодавства, оскільки постановою КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а саме п. 3, було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . ІV. Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача та відповідача, заслухавши покази свідка, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить такого висновку. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З аналізу наведених вище норм, можна зробити висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17. З вказаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01.04.2019 у справі № 643/3049/16-ц, провадження № 61-39398св18. Вирішуючи по суті спори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обов`язковому встановленню підлягають факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17, провадження № 61-17764св20. Враховуючи наведене, можна зробити висновок, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Однак, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] було достовірно відомо про смерть спадкоємця [PERSON] , що ним самим не заперечується у пред`явленому позові. Позивач [PERSON] та спадкоємиць [PERSON] проживали в одному місті. Як зазначає сам позивач, весною 2023 року він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріусом усно йому було повідомлено, що строк на прийняття спадщини продовжено із шести місяців до десяти місяців. Проте, звернувшись 14.09.2023 до приватного нотаріуса йому було відмовлено через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як на поважну причину пропуску строку звернення до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк вказує зміну законодавства, оскільки постановою КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а саме п. 3, було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Суд звертає увагу сторони позивача, що у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Так, як зазначалось вище, як на єдину підставу поважності пропуску шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, сторона позивача вказує постанову КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», п. 3 якої (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначав, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом приймається до уваги те, що п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було зупинено строк на прийняття спадщини, поки діє воєнний стан, але не більше ніж на чотири місяці. Саме вказані приписи підзаконного нормативно - правового акту покладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог. Проте, Верховний Суд у своїй постанові від 25.01.2023, справа №676/47/21, вказав, що п. 3 вищевказаної постанови КМ України від 28.02.2022 № 164,,\~суперечить статтям\~1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Слід зазначити, що ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їхній юридичній силі (вимір за вертикаллю). Вона поширюється на співвідношення, по - перше, закону та підзаконних актів і, по друге, Конституції України\~та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Одночасно існує ієрархія між\~ЦК України,\~як кодифікованим законом й іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Вона базується на визнанні ЦК України\~основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії за горизонталлю). Що стосується виміру ієрархії за горизонталлю, то у ст. 4 ЦК України\~закріплено пріоритет його норм (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Такий спосіб вирішення колізії норм цього\~Кодексу\~та інших законів підтримав Конституційний Суд України. Щодо виміру ієрархії за вертикаллю у\~ст. 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно - правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. А також зазначено, що якщо постанова КМУ суперечить положенням цього Кодексу\~або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК України\~або закону. Правила стосовно строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~ЦК України. Законодавець, як у ст. 1270 ЦК України, що стосується строку прийняття спадщини, так і в інших нормах Кодексу не передбачив можливості наявності такої конструкції, як зупинення перебігу строку на прийняття спадщини. Тим паче, він не закріпив можливості визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, ніж встановлені в Кодексі. Таким чином, застосування інших положень, зокрема, постанови КМУ, що суперечать приписам\~ЦК України\~щодо визначення строків реалізації права на прийняття спадщини, є протиправним. Суд не може заперечити факту того, що позивач [PERSON] , не будучи фахівцем у галузі права, не маючи відповідної освіти і, відповідно, не розуміючи в повній мірі норм чинного закону, не розумів що не звертаючись до нотаріуса у шестимісячний строк пропускає строк для прийняття спадщини. Водночас, слід зазначити, що спадщина відкрилась 15.12.2022, кінцевою дату на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було 14.06.2023. У даному випадку визначальне значення має дотримання спадкоємцем строків на реалізацію права на прийняття спадщини, що за нормами законодавства існує протягом 6-ти місяців з моменту відкриття спадщини. При цьому, вказуючи про звернення до нотаріальної контори весною 2023 року та про роз`яснення йому нотаріусом продовження строку для прийняття спадщини до десяти місяців, позивач [PERSON] , не надає жодних доказів такого звернення, як і не надає доказів того, чому нотаріусом не було прийнято його заяву про прийняття спадщини і подальше вчинення необхідних нотаріальних дій. Також слід звернути увагу, що Верховним Судом 25.01.2023 у своїй постанові було звернуто увагу на те, що положення постанови КМ України від 28.02.2022 № 164 не \~підлягають застосуванню. Більше того, п. 3 постанови КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключений на підставі Постанови КМ України №469 від 09.05.2023, яка набрала чинності 23.05.2023. Тобто, враховуючи те, що останнім днем шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем [PERSON] було 14.06.2023, беручи до уваги те, що спірний п. 3 постанови КМ України від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено 23.05.2023 і стороною позивача не надано жодного належного доказу звернення до нотаріуса, як вказано позивачем, весною 2023 року, а лише подану заяву нотаріусу 14.09.2023, тобто через 8 місяців і 30 днів після відкриття спадщини, суд констатує, що позивачем [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини без поважних на те причин. Також суд не може взяти до уваги доводи представника позивача [PERSON] - адвоката Дуткевича М.В. в частині того, що позивач пропустив шестимісячний строк на звернення із заявою до нотаріуса також і через те, що працює водієм і перебував у відрядженнях, оскільки стороною позивача не надано жодного доказу ні того, що позивач працює водієм, ні того, що позивач в той період перебував у відрядженнях. Таким чином, суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано належних доказів, та не доведено обставин, які б підтвердили існування об`єктивних перешкод, у зв`язку з якими у нього виникли істотні труднощі для звернення до нотаріуса у встановлений законом строк, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю такого. На підстав вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81 ЦПК України, та

Outcome: dismissed