Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

У липні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] в особі адвоката Писаренка Сергія Юрійовича до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов вмотивовано тим, що з 08.12.2012 перебувала у шлюбі із громадянином Туреччини [PERSON] . У сторін народились спільні діти: Гюнгор [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.06.2024 шлюб було розірвано. Позивач зазначає, що діти проживають із нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 19.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача в позовній заяві просить розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Запорізького районного суду Запорізької області згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК (а.с. 29, 34, 41). Жодних заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 08.12.2012 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). У сторін народились спільні діти: Гюнгор [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12, 13). Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2024 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2024/007504802, №2024/007505228, №2024007505229 від 26.06.2024 відповідно до яких вбачається що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із своїми дітьми - Гюнгор [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-20). Відповідно до копії домової книги 3 для прописки громадян у будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою у період з 25.1.2013 по 03.06.2016 (а.с.14-17). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно із ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітніх дітей. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved