Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 03.09.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.09.2024 року. Представника позивача\~ [PERSON] ,\~адвоката Матіко\~Станіслава Романовича,\~про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою З [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Матіко Станіслав Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, відділ державної виконавчої служби у місту Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що 24 липня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі за позовною заявою З [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Матіко\~Станіслав Романович,\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ\~АКТИВАМИ»,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічов Олег\~Миколайович,\~відділ державної\~виконавчої служби\~у місту\~Ужгороді Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ»,\~Публічне акціонерне\~товариство «ДЕЛЬТА\~БАНК» про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,- відповідно до якого вирішено позовну заяву [PERSON] задовольнити. Дане рішення суду було отримано представником [PERSON] 30.07.2024 року до електронного кабінету системи «Електронний суд». 23.07.2024 року [PERSON] по справі № 308/5790/24 подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якої Позивачем вказувалось, що з огляду на складність даного судового спору, попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи яку [PERSON] очікує понести є 19 000 гривень 00 коп., з розрахунку 1 000 гривень 00 коп. за 1 годину роботи. За наслідками реально/фактично понесених витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи, Позивач протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі надасть суду відповідні докази (договори, рахунки, оплату, детальний опис тощо). Заявник вважає, що Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області повинен ухвалити додаткове рішення, оскільки в ході прийняття рішення від 24.07.2024 року по справі №308/5790/24 питання про судові витрати не вирішувалось. Позивач зазначає, що фактичний розмір судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, які [PERSON] поніс у зв`язку із розглядом даної справи складає 15 500 гривень 00 коп., що підтверджується рахунком №31/07/24 від 31.07.2024 року. Адвокатом додається до даної заяви детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що зазначений в розрахунку розміру винагороди від 31.07.2024 року. У заяві вказано на те,що підтвердження того, що винагорода за Договором про надання правової допомоги від 11.03.2024 року отримана саме адвокатом є документи, на підставі яких він діє, а саме свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/3166 від 18 липня 2023 року. Заявник звертає увагу суду на те, що про винесення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 24.07.2024 року по справі № 308/5790/24 [PERSON] стало відомо лише 30.07.2024 року, як тільки текст відповідного рішення був надісланий до електронного кабінету системи «Електронний суд», а відтак визначений статтею 141 ЦПК України 5-ти денний строк на подання доказів понесених витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи, повинен бути поновленим. У заяві містяться покликання на ч.8 ст. 141, п.3 ч.1 ст. 270, ч.ч.1,3 ст. 133, ч.ч. 1.2 ст. 137, п.2 ч.2 ст. 141, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013, постанову Верховного Суду від 28.09.2021 року по справі № 160/12268/19. На адресу суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» Кожем`яченко Ю.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Мотивуючи таке клопотання тим, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Вважає, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуг в аналогічних справах, середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 3 000,00 грн. (посилаючись на судові рішення у справах №359/9914/21, №446/1105/22, №157/1059/22, №332/1228/22, №367/1735/22, №472/124/22). Представник відповідача звертає увагу суду на поведінку відповідача у даній конкретній справі, яка була направлена на врегулювання спору в мировому порядку, зокрема надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором частково та у визнанні позовних вимог позивача. Отже, враховуючи вище викладене, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на думку представника відповідача підлягають зменшенню з 15 500 грн. до 3 000,00 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшло клопотання в якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Треті особи,\~які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, відділ державної виконавчої служби у місту Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомляли, письмових пояснень та клопотань на адресу суду від них не надходило. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України закріплено що, суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання у разі необхідності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення із доданими до неї доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що рішенням\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від 24\~липня 2024\~року задоволено позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Матіко Станіслав Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, відділ державної виконавчої служби у місту Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олега Миколайовича від 29.01.2020, зареєстрованого в реєстрі за №9675 щодо стягнення із [PERSON] РНКОПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» код ЄДРПОУ 35017877, місцезнаходження: Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98А суми заборгованості у розмірі 38 972 грн. 44 коп. Питання щодо судових витрати не вирішувалось. 23.07.2024 року [PERSON] по справі № 308/5790/24 подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якої Позивачем вказувалось, що з огляду на складність даного судового спору, попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи яку [PERSON] очікує понести є 19 000 гривень 00 коп., з розрахунку 1 000 гривень 00 коп. за 1 годину роботи. За наслідками реально/фактично понесених витрати на професійну правничу допомоіу у зв`язку із розглядом даної справи, Позивач протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі надасть суду відповідні докази (договори, рахунки, оплату, детальний опис тощо). У заяві про ухвалення додаткового рішення вказано на те, що фактичний розмір судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, які [PERSON] поніс у зв`язку із розглядом даної справи складає 15 500 гривень 00 коп., що підтверджується рахунком №31/07/24 від 31.07.2024 року До заяви про ухвалення додаткового рішення заявником додано договір про надання правової допомоги укладений між позивачем [PERSON] та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «МАЙОР І ПАРТНЕРИ» в особі керівника Майор Івана Васильовича від 11.03.2024. Також додаткову угоду від 11.03.2024, де сторонами обумовлено оплату клієнтом адвокатському об`єднанню гонорару в розмірі 19\~000 грн., з розрахунку 1000 грн. за 1 годину роботи. Згідно доданого до заяви розрахунку винагороди (гонорару, виконаних робіт) за Договором про надання правової допомоги від 11.03.2024 , в якому наведено детальний опис виконаних робіт, Клієнт та Адвокатське бюро визначили розмір гонорару Адвокатського бюро «МАЙОР І ПАРТНЕРИ» за надання правової допомоги є фіксованим та складає 15\~500 грн. 00 коп. за одну годину роботи, при цьому до розрахунку додано рахунок №31/07/24 від 31 липня 2024 року. Суд констатує,\~що матеріали\~справи містять\~ клопотання\~представника позивача\~від 23.07.2024 року [PERSON] по справі № 308/5790/24 подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якої Позивачем вказувалось, що з огляду на складність даного судового спору, попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи яку [PERSON] очікує понести є 19 000 гривень 00 коп., з розрахунку 1 000 гривень 00 коп. за 1 годину роботи. За наслідками реально/фактично понесених витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи, Позивач протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі надасть суду відповідні докази (договори, рахунки, оплату, детальний опис тощо). Згідно розрахунку розміру винагороди, вбачається, що в ньому вказано вартість послуг із зазначенням їх вартості. Крім іншого зазначено вартість формування та подання позовної заяви 6 год..; участь в судових засіданнях 1 год.; формування та подання адвокатських запитів по справі по 1 год. кожен. Так, у подальшому 01.08.2024 року представником позивача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. На адресу суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» Кожем`яченко Ю.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Мотивуючи таке клопотання тим, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Вважає, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуг в аналогічних справах, середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 3 000,00 грн. (посилаючись на судові рішення у справах №359/9914/21, №446/1105/22, №157/1059/22, №332/1228/22, №367/1735/22, №472/124/22). Представник відповідача звертає увагу суду на поведінку відповідача у даній конкретній справі, яка була направлена на врегулювання спору в мировому порядку, зокрема надання позивачу можливості закрити заборгованість за кредитним договором частково та у визнанні позовних вимог позивача. Отже, враховуючи вище викладене, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на думку представника відповідача підлягають зменшенню з 15 500 грн. до 3 000,00 грн. У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 колегія суддів не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Відповідно до\~частини першої\~та другої\~статті 137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані\~з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Такий же правовий висновок містяться і постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Такий підхід щодо визнання фактично здійсненими витрат за відсутності факту оплати впливає також із практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ ), яка є обов`язковою для застосування в Україні як джерело права в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07 ) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені. «115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження в Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними»( див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України», п. 97 ). Такий висновок ЄСПЛ також викладений у вже зазначеному вище рішенні у справі «Савін проти України» ( Заява № 34725/08). «96. Суд зазначає, що хоча заявник ще не оплатив адвокатські послуги, він зобов`язаний оплатити їх відповідно до договірних зобов`язань. Як вбачається з матеріалів справи, пан Крістенко представляв заявника протягом усього провадження у Суді, а тому має право вимагати оплати його послуг за договором. Відповідно Суд вважає ці витрати «фактичними» ( див. рішення від 08 жовтня 2009 року у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветіта та Ісрафілов проти Азербайджану», заява № 37083/03, п.106 ). При цьому на необхідності розгляду витрат, які підлягають оплаті, як фактичних для цілей компенсації наголошується і в Практичних рекомендаціях ЄСПЛ від 28.03.2007 року. Тож фактичність витрат на правничу допомогу слід розглядати у широкому сенсі, включаючи не лише оплату таких витрат, але й виходячи власне із того, що достатньою є наявність відповідного договірного обов`язку. Відповідно, якщо договірний обов`язок щодо оплати наявний, то такого обов`язку достатньо для визнання витрат фактичними і такими, що підлягають компенсації стороні. Судові витрати є інститутом галузі цивільного процесуального права України, відшкодування судових витрат є однією із засад ( принципів ) цивільного судочинства, а тому розповсюджується на всіх учасників цивільного судочинства. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (Закону N 5076-VI) врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловлену у постановах від 27.06.2021 року у справі № 922/2495/20, від 25.06.2021 року у справі № 922/902/20, від 23.06.2021 року у справі № 910/2478/20, від 18.06.2021 року у справі № 905/411/17, від 15.06.2021 року у справі № 910/3419/20, від 01.06.2021 року у справі № 922/2385/20, від 21.03.2021 року у справі № 712/1720/19, Верховний Суд зазначив, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначені фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвокатом іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, потрібно враховувати правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial