Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що з 06.08.2011 перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №1324. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Посилаючись на те, що з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки з дружиною зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у лютому 2014 року. Вони з дружиною не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Спір про розподіл майна та про утримання дитини відсутній. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивачка надійшло клопотання в якому він просить суд проводити судовий розгляд без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. Від відповідачки до суду надійшло клопотання в якому вона просить суд проводити судовий розгляд без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06.08.2011 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1324 (а.с. 6). Після одруження відповідачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1729 (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у лютому 2014 року. Сторони разом не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя. Спір про розподіл майна та про утримання дитини відсутній. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved