Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 23 листопада 2013 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 7, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та залишити проживати сина [PERSON] та сина [PERSON] разом із нею. Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя. Починаючи з вересня 2022 року вони припинили фактичні шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивачка вказує про відсутність спору щодо розподілу майна. Також вказано, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року відкрито провадження у справі №536/1756/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що шлюб між сторонами у цій справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 листопада 2013 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 7. У шлюбі\~подружжя мають\~дітей,\~сина ?\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження виданим\~08\~липня 2014\~року Виконавчим\~комітетом Рокитненської\~сільської ради\~Кременчуцького району\~Полтавської області\~серії [NUMBER] , актовий запис № 12 та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 17 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] , актовий запис № 383. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу\~Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу\~Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). За змістом позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. З`ясувавши дійсні підстави позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи заяву позивачки про залишення проживання дітей після розірвання шлюбу з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та не надав суду пояснень щодо місця проживання дітей, тому суд позбавлений можливості впевнитися, що між сторонами відсутній спір про місце проживання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , тому вирішення даного питання є передчасним, та не підлягає задоволенню. Суд, також, вважає за необхідне роз`яснити, що сторони не позбавлені права врегулювати питання про місце проживання дитини, про зміну його місця проживання тощо також і письмовою угодою, врегульовувати відповідні обставини за домовленістю між собою, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку шляхом пред`явлення позову про визначення місця проживання дитини. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved