Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

15.04.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що сторони перебували у офіційно зареєстрованому шлюбі до 14.03.2023 р. Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та її чоловіком однією дружньою та щасливою родиною. Відповідач же ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, передбачених законом та моральними засадами суспільства, а саме: не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться станом їх здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком. Діти не отримували на свята подарунків від рідного батька; він не провідує дітей ні вдома, ні в школі, ні в садочку, хоча позивач не чинить йому перешкод у спілкуванні з дітьми. На виконання судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова, виданого 11.04.2023 р. у справі № 2н/751/360/23, відповідач зобов`язаний сплачували аліменти на утримання дітей, але жодного разу аліменти ним сплачені не були. Заборгованість відповідача за аліментами станом на 31.03.2024 р. складає 85097, 42 грн. Окрім цього, відповідач, зловживаючи спиртними напоями, вчиняє сварки, поводив себе агресивно, ображав нецензурними словами позивача у присутності дітей. Діти не сприймають його за батька та не мають до нього жодних родинних почуттів; при цьому, люблять чоловіка позивача, [PERSON] , який постійно піклується про дітей, як про рідних, та фактично з позивачем їх і виховує. Відповідач свідомо самоусунувся від будь-якого спілкування з дітьми та їх виховання, при чому, робить це без поважних причин, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатися до суду щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Справу передано головуючому судді 16.04.2024 р. 23.04.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.04.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.05.2024 р. Витребувано від органу опіки\~та піклування\~Ріпкинськоїселищної\~ради письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Витребувано від управління (служби)\~у справах\~дітей Чернігівської\~міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 07.05.2024 р. від органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради надійшло повідомлення, зареєстроване за вх. № 1670/24, з якого вбачається, що надання органом висновку щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей не є можливим, оскільки за результатами обстеження, проведеного 06.05.2024 р., встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року не проживає і місце його проживання невідоме. 15.05.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, зареєстроване за вх. № ЕП-367/24, в якому повідомлено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] планується до розгляду на найближчому засіданні комісії з питань захисту прав дитини після отримання відповіді від служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради щодо ставлення відповідача по справі до позбавлення його батьківських прав. 23.05.2024 р. від [PERSON] надійшла заява, зареєстрована за вх. № 1943/24, в якій вона просила підготовче судове засідання проводити в її відсутність, проти призначення справи до розгляду по суті не заперечувала. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.05.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 13.06.2024 р. для надання часу для підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та повторного виклику відповідача. 12.06.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зареєстроване за вх. № ЕП-480/24, в якому повідомлено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] планується до розгляду на найближчому засіданні комісії з питань захисту прав дитини після отримання відповіді від служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради щодо ставлення відповідача по справі до позбавлення його батьківських прав. 13.06.2024 р. від представника позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 2237/24, в якій вона просила проводити підготовче судове засідання без її участі та участі позивача, зазначивши, що проти призначення справи до розгляду по суті не заперечують. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.06.2024 р. закрито підготовче судове провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.07.2024 р. 10.07.2024 р. від органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради надійшла заява про проведення судового засідання без участі їх представника, зареєстрована за вх № 2738/24. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладено з метою виклику відповідача всіма відомими засобами та через оголошення на вебсайті Судової влади України. 23.07.2024 р. від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, зареєстрована за вх № 2900/24. 24.07.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшов висновок щодо неможливості визначення доцільності чи недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей, зареєстрований за вх № ЕП-707/24-Вх. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.07.2024 р. витребувано від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні, в якому стягувачем є [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), за весь період стягнення. Оголошено перерву у судовому засіданні до 21.08.2024 р. 07.08.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника, зареєстрована за вх № ЕП-769/24-Вх. 13.08.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області надійшла відповідь, зареєстрована за вх. № 3291/24. 20.08.2024 р. від органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради надійшло клопотання, зареєстрована за вх. № 3379/24, про проведення судового засідання без участі їх представника. Позивач, відповідач, треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. 21.08.2024 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 3409/24, про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначено про підтримання позовних вимог у повному обсязі. У заяві також висловлено відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК Українифіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалося. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.08.2024 р. постановлено перейти до заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 16-18). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.03.2023 р. у справі № 750/5550/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 14-15). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9-12). З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2023 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 71639450 щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі частини заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.01.2023 р. та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 20). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 71639450, станом на 08.08.2024 р. заборгованість становить 109079, 42 грн (а. с. 138-139). Згідно довідки, виданої в. о. директора Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 33 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 01.04.2024 р. № 01-24/86, учениці 2 класу [PERSON] та [PERSON] регулярно відвідують заняття у школі. Діти завжди охайні, доглянуті. Мати дітей [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають доньок, цікавиться шкільним життям дітей. Батько [PERSON] контакту зі школою, де навчаються діти, не підтримує, із вчителями не спілкується (а. с. 25). Згідно довідки виданої завідувачем Чернігівського дошкільного навчального закладу № 53 центр Софії Русової Чернігівської міської ради Чернігівської області, від 27.03.2024 р. № 7, [PERSON] , є вихованцем даного навчального закладу. Приводить і забирає дитину мати [PERSON] . Батько [PERSON] в дитячий садок не приходить (не приводить та не забирає сина), не приймає участі в батьківських зборах та різних виховних заходах для дітей (а. с. 26). Згідно копії постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2024 р., ухваленої у справі № 751/4761/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. У постанові зазначено, що 24.05.2024 р. о 15 год 33 хв [PERSON] в [ADDRESS] , учинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] , які полягали в погрозах фізичною розправою та спалити автомобіль [PERSON] (а. с. 102). Згідно копії відповіді Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 05.07.2024 р. № 13374/124/48/8-2024 в ході проведення перевірки встановити місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , не представилось можливим (а. с. 129). Як вбачається з висновку щодо неможливості визначення доцільності чи недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , факти, які свідчать про те, що [PERSON] зовсім не турбується про дитину були наведені лише однією стороною. Зважаючи на те, що матір`ю не вживалися превентивні заходи впливу відносно батька, позбавлення батьківських прав є передчасним. Окрім того, [PERSON] в силу об`єктивних причин (проживання окремо від дітей) не має можливості належно утримувати та виховувати їх. Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за неможливе визначити доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Крім того, як вбачається з висновку, під час бесіди [PERSON] та [PERSON] повідомили, що батька вони бачили півроку тому назад, коли він приходив на день народження, подарунки не дарує, не телефонує, але купує речі. З вітчимом, якого вони звуть по імені, живуть дружно (а. с. 133-134). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Підсумовуючи встановлені у даній справі обставини, судом встановлено, що відповідач свідомо не бере участі у вихованні дітей, не відвідував дітей в дошкільному та шкільному навчальних закладах, в яких навчаються діти, належним чином свій обов`язок матеріального утримання дітей не виконує (оскільки жодного разу не сплачував аліментів), вчинив домашнє насильство у відношенні до своєї колишньої дружини у присутності малолітньої дитини. Вихованням та матеріальним утриманням дитини займається мати. При цьому, суд критично ставиться до відомостей, відображених у висновку органу опіки та піклування про те, що відповідач був присутнім на дні народженні доньок та купує їм речі, позаяк відвідування дітей раз на півроку не свідчить для суду про належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Відтак суд вважає висновок органу опіки та піклування щодо неможливості визначення доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав таким, що не є перешкодою для задоволення позовних вимог. Також необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Окрім того, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, оскільки судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова № 2-н/751/360/23 від 11.04.2023 р. питання стягнення аліментів з відповідача на користь позивача вже було вирішено, воно не підлягає вирішенню в межах даної справи. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved