Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліментів на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати. Вказав, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Жабокрицької сільської ради Крижопільського району, Вінницької області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає в м. Одесі та працює в Одеському онкологічному диспансері, однак матеріально не допомагає утримувати їхнього сина, тому всі витрати по утриманню сина несе він. 26 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Боднара М.О. надійшов відзив, в якому позовні вимоги не визнає повністю, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача покликається на те, що між сторонами виникла домовленість аби відповідачу уникнути мобілізації буде розірвано шлюб, надалі буде подано позовну заяву про визнання місця проживання сина з батьком з метою цього сина було відправлено сина в село Жабокрич у будинок позивача де він прописаний. Проте всупереч домовленості позивач подав позов до суду про стягнення аліментів, проте позивач ніде не працює та утримання сім`ї здійснює відповідач шляхом перерахування коштів на рахунок сина, які позивач витрачає на цигарки та алкоголь. Син увесь час проживав з відповідачкою на повному її утриманні так як позивач за весь час їхнього спільного життя пиячив і практично ніде не працював. В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовільнити, вказала, що позивач забезпечує дитину, кошти які надає відповідач є недостатніми для утримання сина, підстав вважати, що відповідач уникати мобілізації відсутні. Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний рішенням суду. Від допиту неповнолітнього сина позивача в судовому засіданні 15.08.2024 року відмовилась. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, вказала що надає кошти на утримання дитини, до осені минулого року вона разом із позивачем та сином спільно проживала у м. Одеса. Офіційно працевлаштована та працює в Одеському онкологічному диспансері, отримує дохід щомісячно. Неповнолітній син якому виповнилось сімнадцять років добровільно прозиває разом із батьком в с. Жабокрич, психологічного тиску на останнього не здійснювалось, до органів опіки та піклування позивачка не зверталась, син має бажання після закінчення школи в с. Жабокрич повернутися до м. Одеса для навчання. Звернення до неї із позовом зумовлено із метою уникнення мобілізації. Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний на підставі рішення суду, яке вона не оскаржувала. Від допиту неповнолітнього сина в судовому засіданні 15.08.2024 року відповідач відмовилась. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог із підстав викладених у відзиві. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруженням серія [NUMBER] . Сторони не заперечують та визнають, що шлюб між ними розірвано на підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області. Копію рішення суду сторонами суду не надано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві записаний позивач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 06.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського управління юстиції у м. Одесі. Відповідно до витягу за № 153 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.01.2024 року [PERSON] 01.12.2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.12.2007 року по поточну дату, [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.07.1997 року по поточну дату. [PERSON] 01.12.2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.12.2007 року , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад від 26.01.2024 року виданий Крижопільською територіальною громадою. [PERSON] навчався в Одеській загальноосвітній школі № 125 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради з 1-го класу (01.09.2014 року по 9 клас (15.06.2023 року) Одеської гімназії № 125 Одеської міської ради, що підтверджується від 13.06.2024 року за № 01-26/462. [PERSON] навчається в 11 класі ліцею № 3 с. Жабокрич Крижопільської селищної ради, що підтверджується довідкою від 12.07.2024 року за № 176 виданою Ліцеєм № 3 с. Жабокрич Крижопільською селищною радою, що не заперечується сторонами. Відповідно до інформації по окремі операції по картковому рахунку [PERSON] виданої 13.06.2024 Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за період з 11.09.2023 року по 28.052024 року здійснено перекази на карту ПриватБанк через додаток Приват24 [PERSON] на загальну суму 9585,00 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із вимогами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, системний аналіз норм статей 181 - 184 СК України з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становищедитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платникааліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша статті 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відсутня домовленість щодо розміру аліментів. Неповнолітній [PERSON] [INFO] добровільно проживає разом із позивачем [PERSON] в с. Жабокрич Тульчинського районну Вінницької області де навчається у 11 класі 11 класі ліцею № 3 с. Жабокрич Крижопільської селищної ради, що не заперечується сторонами. Відповідач [PERSON] є працездатною працевлаштованою особою, отримує щомісячний дохід єдиною дитиною якої є неповнолітній [PERSON] доказів про погіршення стану здоров`я та матеріального становища відповідачем під час розгляду справи суду не надано. За таких обставин, доводи відповідача [PERSON] , щодо подання позову про стягнення аліментів, як спосіб уникнення від мобілізації , розцінюються судом критично і до уваги не приймаються, розцінюється як обраний спосіб захисту оскільки жодних доказів щодо тиску на неповнолітню дитину [PERSON] , щодо обрання ним місця проживання з батьком [PERSON] та місця навчання в с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області суду не надано, також не надано доказів звернення до органів опіки та піклування щодо не виконання батьківських обов`язків позивачем щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] . 01. Грудня 2007 року народження. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги інтереси дитини, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до її повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України,- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на надання правничої допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 26.01.2024 року укладений між [PERSON] та адвокатом Глушковою О.І., квитанцію б/н від 26 січня 2024 року на суму 1000,00 грн., копію додаткової угоди від 11.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги у цивільній справі № б/н від 26 січня 2024 року, копію квитанції б/н від 11 липня 2024 року на суму 1500,00 грн Враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 2500,00 грн.

Outcome: approved