Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

21.12.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 10.02.2022 у розмірі 380 083,33 грн., а також 5701,25 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що 10 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою на отримання ним кредиту у сумі 250000,00 грн. ТОВ «Гелексі Фінанс» поінформувало [PERSON] про фінансову послугу що пропонується, із зазначенням її вартості; умови надання додаткових фінансових послуг ТОВ «Гелексі Фінанс» та їх вартість; порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; механізм захисту прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; розмір винагороди фінансової установи у разі пропонування фінансових послуг, що надаються іншим фінансовим установам; внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Гелексі Фінанс»; наявні та можливі схеми кредитування. До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «Гелексі Фінанс» надало 10.02.2022 [PERSON] паспорт споживчого кредиту № 10-02-22-01-Ю (інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит). ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали 10 лютого 2022 договір №10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на суму 250000 грн. на умовах строковості, на шість місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 10 лютого 2022 по 10 серпня 2022, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 30% річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.8. Договору №10-02-22-01-Ю визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 40,77% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 117,40% від суми кредиту (у процентному виразі) або 293 500 (двісті дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 15,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 37 500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі); 1.8.2. Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. Вартість послуг за вчинення нотаріальних дій - 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі). 1.8.3. Додаткові та супутні послуги третіх осіб: 1.8.3.1. Вартість послуг за надання правової допомоги - 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі). Додатком № 1 до Договору №10-02-22-01-Ю встановлено наступний графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів Позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів. Пункт 7.1. Договору №10-02-22-01-Ю вказує, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додатку №1 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Пунктом 7.3 Договору №10-02-22-01-Ю визначено, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків, а саме: неповернення суми кредиту та нарахованих відсотків, штрафів, пені у строк визначений п.1.5 договору, з наступного дня після закінчення строку Позичальник сплачує Кредитодавцю відсотки за неправомірне користування кредитом (проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання) у розмірі 720 відсотків річних. Відповідач згідно Договору № ПД 10-02-22-01-Ю про надання послуг з правової допомоги від 10 лютого 2022 року отримала послугу правової допомоги вартістю 500,00 (п`ятсот) гривень. 10 лютого 2022 року відповідач звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій просив перерахувати 244 000,00 грн. на розрахунковий рахунок [PERSON] , надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 5 500,00 грн [PERSON] , як оплату за вчинення нотаріальних послуг, надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 500,00 грн. ФОП [PERSON] , як оплату за надання послуг згідно Договору № ПД 10-02-22-01-Ю про надання правової допомоги від 10.02.2022 року. ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 10 лютого 2022 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 244 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7791 від 10.02.2022 року, перерахувало [PERSON] , 5 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7794 від 10.02.2022 року, перерахувало ФОП [PERSON] , 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7795 від 10.02.2022 року. На виконання умов Договору № 10-02-22-01-Ю [PERSON] здійснювала платежі, а саме: 31 серпня 2023 року - 7 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL131236. В подальшому [PERSON] не виконувала зобов`язання за Договором №10-02-22-01-Ю, унаслідок чого станом на 08.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі 280 500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 250 000,00 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 30 500,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Проценти за неправомірне користування кредитом за період з 10 серпня 2022 по 07 грудня 2023 року - 720% річних. Розраховується за формулою: [Сума кредиту] * [Проценти за неправомірне користування кредитом 720% річних] / 360 днів * [Кількість днів] Відповідно за період з 10 серпня 2022 по 07 грудня 2023 року проценти за неправомірне користування кредитом = 250 000,00 грн. * 720%/360днів * 478 днів (з 10 серпня 2022 по 07 грудня 2023 року) = 2 390 000,00 грн. У позові зазначає, що позивач не позбавлений права заявити до стягнення не всю суму процентів за неправомірне користування кредитом, що підлягає сплаті 2 390 000,00 грн., а заявляє вимогу про стягнення з Позичальника процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 99 583,33 грн. Вказана сума розрахована із застосування звичайної відсоткової ставки передбаченої договором (30% річних) замість процентів за неправомірне користування кредитом (720% річних). 250 000,00 грн. * 30%/360днів * 478 дні (з 10 серпня 2022 по 07 грудня 2023 року) = 99 583,33 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заборгованість за договором № 10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 10.02.2022 у розмірі 380 083,33 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 280500,00 грн. (тіло кредиту 250000,00 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 30500,00 грн.), відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 99583,33 грн., а також судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.04.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від неї надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій вона про зазначила, що чергове клопотання відповідача про відкладення розгляду справи вважає безпідставним, оскільки до нього не долучено належних доказів на підтвердження поважності причин чергової неявки в судове засідання, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явився, в судове засідання, що призначалися на: 09:30 год. 26 січня 2024 не з`явився не попередивши суд про причини своєї неявки; 11:30 год. 04 березня 2024 не з`явився звернувшись 04.03.2024 до суду із заявою про відкладення розгляду справи, оскільки не має можливості з`явитися та не мав відомостей про позов; 13:00 год. 15 квітня 2024 та 09:30 год. 17 травня 2024 не з`явився не попередивши суд про причини своєї неявки; 09:30 год. 12 червня 2024 не з`явився звернувшись 11.06.2024 до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебування за кордоном; 14:00 год. 01 серпня 2024 не з`явився звернувшись 01.08.2024 до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зобов`язанням відпрацювати 2 місяці та звільненням 10 серпня 2024; 10:30 год. 23.08.2024 не з`явився звернувшись 23.08.2024 до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з непередбачуваними обставинами, неможливістю закрити рахунок без отримання повного розрахунку з роботодавцем. До вказаних заяв, чи на наступні судові засідання, відповідачем на підтвердження зазначених в заявах обставин не надано до суду жодного доказу. Так, у зв`язку з тим, що відповідачем на підтвердження поважності причин не явки в судове засідання не надано жодного доказу, суд визнає те, що відповідач, який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою на розгляд можливості отримання кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс» у сумі 250000,00 грн. строком на 36 міс. на споживчі цілі. ТОВ «Гелексі Фінанс» поінформувало [PERSON] про фінансову послугу що пропонується, із зазначенням її вартості; умови надання додаткових фінансових послуг ТОВ «Гелексі Фінанс» та їх вартість; порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; механізм захисту прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; розмір винагороди фінансової установи у разі пропонування фінансових послуг, що надаються іншим фінансовим установам; внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Гелексі Фінанс»; наявні та можливі схеми кредитування. До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «Гелексі Фінанс» надало 10.02.2022 [PERSON] паспорт споживчого кредиту № 10-02-22-01-Ю Інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит. 10 лютого 2022 ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали договір №10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1. - 1.5. якого за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 30 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована. Сторонами погоджено механізм зміни розміру нарахування відсотків за користування кредитом, який викладено в п.7.1., 7.2. та п. 7.3. Договору. Даний механізм зміни розміру нарахування відсотків за користування кредитом застосовується автоматично при наявності передбачених договором підстав для його застосування, є виключним наслідком неналежного виконання Позичальником умов Договору та діє до повного усунення Позичальником порушень у виконанні зобов`язань. Тип кредиту (кредитна програма): кредит. Кредитодавець надає Позичальнику кредит з цільовим цілі. Кредитодавець зобов`язаний видати кредит позичальнику протягом 1 (одного) робочого дня з дня підписання цього Договору, але не раніше дня оформлення правочину, необхідного для забезпечення виконання зобов`язання за цим Договором та виконання й оплати обов`язкових послуг визначених в п.1.8 Договору. В якості забезпечення своїх зобов`язань за цим Договором Позичальник надає в іпотеку Кредитодавцю нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п`ятдесят шість). Оцінка майна при укладенні відповідних договорів не проводиться, заставна вартість майна визначається за взаємною згодою сторін. Строк дії договору: Кредит надається строком на шість місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з «10» лютого 2022 року по «10» серпня 2022 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання / неналежного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту', відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання Позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п.7.3. Договору, пеня за неналежне виконання Позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі визначеному п.8.3 Договору до повного розрахунку за Договором. Пунктом 1.8. Договору №10-02-22-01-Ю визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 40,77% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 117,40% від суми кредиту (у процентному виразі) або 293 500 (двісті дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 15,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 37 500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі); 1.8.2. Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. Вартість послуг за вчинення нотаріальних дій - 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі). 1.8.3. Додаткові та супутні послуги третіх осіб: 1.8.3.1. Вартість послуг за надання правової допомоги - 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок (у грошовому виразі). Додатком № 1 до Договору №10-02-22-01-Ю встановлено наступний графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів Позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів. Пункт 7.1. Договору №10-02-22-01-Ю вказує, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додатку №1 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Пунктом 7.3 Договору №10-02-22-01-Ю визначено, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків, а саме: неповернення суми кредиту та нарахованих відсотків, штрафів, пені у строк визначений п.1.5 договору, з наступного дня після закінчення строку Позичальник сплачує Кредитодавцю відсотки за неправомірне користування кредитом (проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання) у розмірі 720 відсотків річних. Крім того, 10 лютого 2022 [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали Договір № ПД 10-02-22-01-Ю про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1., 4.1 якого КЛІЄНТ доручає, а ВИКОНАВЕЦЬ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Юридичну допомогу, шо надається Відповідачем, КЛІЄНТ оплачує в гривнях, на підставі підписаних між Відповідачем та Позивачем актів приймання-передачі наданих послуг. Як вбачається з акту прийому - передачі послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № ПД 10-02-22-01-Ю від 10 лютого 2022, складеного замовником [PERSON] та [PERSON] , склали цей Акт до Договору про надання правової допомоги № ПД 10-02-22-01-10 від 10 лютого 2022 року про наступне: Виконавець «10» лютого 2022 року надав Замовнику Послуги з правової допомоги при укладенні кредитного договору. Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю надані Послуги у загальному розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок без ПДВ. Претензії у Замовника щодо виконання Виконавцем своїх обов`язків за Договором відсутні. 10 лютого 2022 року відповідач звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» від 10.02.2022 згідно договору № 10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.02.2022, в якій просив перерахувати 244 000,00 грн. на розрахунковий рахунок [PERSON] , надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 5 500,00 грн [PERSON] , як оплату за вчинення нотаріальних послуг, надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 500,00 грн. ФОП [PERSON] , як оплату за надання послуг згідно Договору № ПД 10-02-22-01-Ю про надання правової допомоги від 10.02.2022 року. ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 10 лютого 2022 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 244 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7791 від 10.02.2022 року, перерахувало [PERSON] , 5 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7794 від 10.02.2022 року, перерахувало ФОП [PERSON] , 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7795 від 10.02.2022 року. На виконання умов Договору № 10-02-22-01-Ю [PERSON] здійснив платежі, а саме: 31 серпня 2023 року - 7 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL131236 від 31.03.2023. В подальшому [PERSON] не виконувала зобов`язання за Договором №10-02-22-01-Ю, унаслідок чого станом на 08.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі 280 500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 250 000,00 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 30 500,00 грн., відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 99583,33 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розрахунок ТОВ «Гелексі Фінанс», приведений у позовній заяві в частині заборгованості у розмірі 280 500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 250 000,00 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 30 500,00 грн., сумніву у суду не викликає, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав. Отже, матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Гелексі Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши кредитні кошти відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] згідно наданого розрахунку, кредит вчасно не повернув, внаслідок чого станом на 10.08.2022 виникла заборгованість у сумі 280 500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 250 000,00 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 30 500,00 грн. Вказані обставини відповідачем не спростовано. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за Договором №10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.02.2022 у розмірі 280 500,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 250 000,00 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 30 500,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за неправомірне користування кредитом в розмірі 99583,33 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України вказані проценти входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні трьох процентів річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, згідно з якою уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом, натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. У пункті 140 постанови від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. При цьому у пункті 146 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за користування кредитом, сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19). У позовній заяві ТОВ «Гелексі Фінанс» посилалося на те, що воно не позбавляється права на отримання від [PERSON] належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих у розмірі 720 % річних за користування кредитом на підставі пунктів 1.5, 7.1 кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України. Згідно із пунктом 1.5 договору №10-02-22-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10 лютого 2022 року у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія даного договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному, в пункті 7.3 договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі, визначеному пунктом 8.3 договору до повного розрахунку за договором. Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення позичальником графіку розрахунків (додатку №1 до даного договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки, передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі 720 % річних за користування кредитом. За змістом вищевказаних вимог закону та умов кредитного договору строк повернення всієї суми позики настав 10 серпня 2022 року та саме в межах цього строку ТОВ «Гелексі Фінанс» мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а після закінчення строку кредитування - вимагати сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, твердження позивача про необхідність нарахування процентів за користування кредитом на підставі пунктів 1.5, 7.1 кредитного договору по день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтуються на нормі закону. Слід зазначити, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту після прострочення виконання грошового зобов`язання нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором (частина друга статті 625 ЦК України). У пункті 7.3 кредитного договору зі змінами передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення позичальником графіку розрахунків, а саме: неповернення суми кредиту та нарахованих відсотків, штрафів, пені у строк, визначений пунктом 1.5 договору, з наступного дня після закінчення строку позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за неправомірне користування кредитом (проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання) у розмірі 720 % річних. Тобто, кредитним договором передбачені проценти за неправомірне користування кредитом як плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 1.5 договору строку погашення, зокрема отриманого кредиту і відсотків позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 720 % річних. У цьому випадку позивач не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом (за прострочення виконання грошового зобов`язання), оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України. Таким чином, сторони чітко визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за користування кредитом, а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Зазначений пункт договору не визнавався недійсним та не оспорювався відповідачем. Цей розмір процентів кредитором було нараховано за період з 10 серпня 2022 року по 07 грудня 2023 року. Разом з тим, 15.03.2022 року прийнято Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а саме: до вказаного розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Окрім того, пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону №2120-IX від 15 березня 2022 року передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Таким чином, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України та пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 17 березня 2020 року №533-IX, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за неправомірне користування кредитом за період з 10.08.2022 по 07.12.2023 в сумі 99583,33 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 5701,25 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 13281 від 12.12.2023. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 4207,50 гривень, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача - адвокатом Дударенко А.М. відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у заяві від 23.08.2024 зазначено про намір подати докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу у встановлений ЦПК України строк. На підставі викладеного,

Outcome: partial