Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі (з урахуванням уточнення позовної заяви) 100571,50 грн., та судовий збір в сумі 3028 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з рішенням Харківського міськвиконкому № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді м. Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс». Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. При чому, [PERSON] мешкала у квартирі весь період за який позивач просить стягнути заборгованість, а [PERSON] була зареєстрована у приміщенні з 28.01.2021. Тож, з урахуванням уточнень позову, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 44449,95 грн. за період з 01.05.2015 по 27.01.2021, а солідарно з обох відповідачок заборгованість за період з 28.01.2021 по 31.05.2024 в сумі 56121,54 грн. Зазначає, що відповідачі оплати за комунальні послуги з централізованого опалення а підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не здійснюють, внаслідок чого станом на 01.06.2024 за ними виникла заборгованість у розмірі 95890,23 грн., з яких: 78143,64 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.05.2015 по 31.05.2024; 550,08 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.05.2024; 15585,80 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.05.2015 по 31.05.2024; 408,96 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.05.2024; 906,89 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2024; 294,86 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.05.2024; інфляційні втрати в сумі 3325,14; 3% річних в сумі 1248,23 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь сплачену суму судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 17.07.2024 відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування позовної давності та про неможливість виконання зобов`язань з оплати комунальних платежів в зв`язку із скрутним фінансовим становичщем.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подала, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з додатками. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази в підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі». [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 22.11.2005, а [PERSON] була зареєстрована у цьому ж приміщенні з 28.01.2021. Оплату за послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води відповідачки не проводили, в зв`язку із чим за ними враховується заборгованість у зазначеному у розрахунку до позову розмірі. Згідно з\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 64 ЖК України\~передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції до 01.05.2019 (далі\~Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких відносяться централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово\~комунальні послуги»\~в редакції з 01.05.2019 (далі\~Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок споживачів оплачувати вказані вище послуги передбачений також «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630\~(п. 12, 20, 21, 30). Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 79 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 зазначено, що оскільки стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, та враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"\~(із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 встановлений карантин на всій території України, який в подальшому був продовжений до 30.06.2023. Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~ 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Закон набрав чинності 02.04.2020, таким чином, строки позовної давності, які сплили до 02.04.2020 є такими що не продовжені цим Законом. У пункті 12\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21, від 11.10.2023 у справі № 645/3569/23. Згідно з п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно уточної позовної заяви позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість з 01.05.2015 року. Станом на 02.04.2020 сплили строки позовної давності за період з 01.05.2015 по 01.04.2017 щодо вимог по стягненню заборгованості за послуги з теплопостачання на суму 11178,81 грн. та за послугу з постачання гарячої води на суму 6436,18 грн., а всього сплили строки позовної давності щодо заборгованості [PERSON] на суму 17614,99 грн. Заборгованість з 02.04.2017 по 27.01.2021 підлягає стягненню. Ураховуючи наведене та продовження (зупинення) строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 02.04.2017 по 31.05.2024 заявлені з дотриманням строків позовної давності, встановлених\~ст. 257 ЦК України. Відповідачами розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростовано, контр-розрахунок ним не надано (зазначені обставини ураховуються судом, виходячи із висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21; постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 82848,61 грн. У стягненні іншої частини заборгованості, що виникла до 02.04.2017, суд відмовляє у зв`язку із спливом позовної давності. Доводи відповідачки про перебування у скрутному матеріальному становищі суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не звільняють її від обов`язку по сплаті комунальних послуг. Крім того, відповідачка не зверталась до позивача з відповідними заявами щодо досудового врегулювання спору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України КП «Харківські теплові мережі» у період з березня 2019 по лютий 2022 року нараховані 3% річних від простроченої суми в розмірі 1248,23 грн. та інфляційні втрати за час прострочення у розмірі 3325,14 грн, які підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. в рівних частках, по 1514 грн. з кожного.

Outcome: partial