Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

[PERSON] 22 травня 2024 року, звернувся до Герцаївського районного суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне. [INFO] року, у віці 80 років померла мама заявника, [PERSON] в результаті чого відкрилася спадщина на усе майно, що знаходиться в с.Петрашівка Чернівецького (Герцаївського) району Чернівецької області. Заявник своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту прийняття спадщини чи встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Заявник, як спадкоємець 30.01.2024 року звернувся доприватного нотаріуса Опришко С.І. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом листом від 30.01.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів, що несвоєчасно на протязі шести місяців не звернувся з заявою про прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин та рекомендував звернутися до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту своєчасного прийняття спадщини після смерті матері. Так як [PERSON] був зареєстрований в по [ADDRESS] , однак на день смерті Спадкодавця постійно проживав без реєстрації разом, та прізвища матері « [PERSON] » а спадкоємець « [PERSON] », просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті, [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений. Представник заявниці [PERSON] , подав заяву про розгляд цивільної справи без їх участі, вимоги викладені в заяві підтримують в повному обсязі та просив задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа Герцаївська міська рада Чернівецького району Чернівецької області на призначене судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував щодо задоволення вимог заяви. Так, аналізуючи та оцінюючи докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2016 року. З копії спадкової справи №13/2024 відносно майна [PERSON] , яка померла [INFO] , судом встановлено, що 30.01.2024 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Іншими спадкоємцями першої черги за законом не має. За життя [PERSON] 05.12.2005 року склала заповіт, а отже спадкування здійснюється за заповітом. У зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , отримала відмову від приватного нотаріуса Чернівецького районного округу Опришко С.І. згідно листа № 15/02-14-13/2024 від 30.01.2024 року, виникла необхідність у встановлені факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, також відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.Факт наявності його родинних стосунків із матерю підтверджується наступними письмовими доказами, а саме: копією свідоцтвом про смерть матері [PERSON] ; копією довідки Герцаївської міської ради № 529 від 12 лютого 2021 року, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , на час смерті матері [PERSON] проживали разом в її господарстві; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією заповіту від 05.12.2005 року. Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами а також факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року про судову практику у справах по спадкування слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю тощо. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Отже, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з реєстрацією місця проживання спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини 3 статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 212/9157/15-ц та від 10 січня 2019 року у справі 484/747/17. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, що потрібно заявнику з метою оформлення спадщини після смерті матері. На підставі викладеного, та

Outcome: approved