Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Вілінська Г., звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», в якому просить стягнути з відповідача на його користь шкоду, завдану внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 36536,05 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 13.09.2023 о 14:25 год. у м.Львові на пр. Свободи, 10, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Rogue», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Галицького районного суду м.Львова від 24.10.2023 у справі №461/7972/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Позивач зазначив, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС», згідно якого розмір страхового відшкодування становив 160 000 грн. Позивач повідомив, що страховою компанією йому виплачено страхове відшкодування в сумі 67 864,52 грн., однак такий розмір відшкодування не узгоджується з фактичним розміром заподіяної йому шкоди. Позивач стверджує, що згідно висновку експерта №22453 від 15.11.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого 13.09.2023 внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 104 400,57 без ПДВ, відтак з відповідача необхідно стягнути доплату страхового відшкодування в розмірі 36536,05 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 29.07.2024 представник відповідача АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» Молдавська О. подала відзив на позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву Молдавська О. покликається на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована СК «Брокбізнес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-214618135. Представник повідомила, що 20.06.2023 позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП. 21.09.2023 автомобіль «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , був оглянутий оцінювачем, про що було складено акт огляду. Відповідно до звіту №1437312 від 24 жовтня 2023 року про оцінку КТЗ, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час ДТП, становить 68 166, 01 грн., яку було виплачено позивачу. Представник стверджує, що страховою компанією належно виконано обов`язки щодо забезпечення в належні строки огляду транспортного засобу позивача, визначення розміру оціненої шкоди і виплати страхового відшкодування, відтак просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.07.2024 розгляд справи відкладено та надано позивачу строк на подання відповіді на відзив. 06.08.2024 представник позивача Вілінська Г.М. через Електронний суд подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не заборонено потерпілим для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти. Представник позивача стверджує, що у Звіті оцінювача №147312 про оцінку колісного транспортного засобу «Nissan Rogue», д.н.з. [NUMBER] , складеного 24.10.2023 ФОП [PERSON] , на підставі якого було виплачено страхове відшкодування, оцінювачем безпідставно допущено втручання в роботу системи '"Audatex", через що занижено вартість деяких запасних частин, тому вказаний звіт не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України. Визначене відповідачем ПрАТ СК «БРОКБІЗНЕС» страхове відшкодування в розмірі 67 864,52 грн. з урахуванням зносу не узгоджується з фактичним розміром заподіяної шкоди та є лише частковою виплатою страхового відшкодування. Просить позов задоволити. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що автомобіль марки «Nissan Rogue», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] /а.с.12/. 13.09.2023 о 14 год. 25 хв. у м.Львові на просп. Свободи, 10, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Rogue», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль "Nissan Rogue», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження /а.с.62/. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 24.10.2023 у справі №461/7972/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. /а.с.62/. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №214618135 у ПрАТ СК «ББС Іншуранс» /а.с.63/. Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до Страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про напрямок випалами страхового відшкодування /а.с.18-20/. 21 вересня 2023 року транспортний засіб «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , був оглянутий оцінювачем, про що було складено акт огляду /а.с.21-22/. Відповідно до звіту №1437312 від 24 жовтня 2023 року про оцінку КТ3, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Rogue», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час ДТП, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 68 166, 01 грн. без ПДВ на запасні частини /а.с.23-61/. 13 листопада 2023 року страховою компанією виплату страхового відшкодування у розмірі 67 864, 52 грн. /а.с.16-17/. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи викладене, Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» у силу вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та договору має відшкодувати завдану шкоду у межах суми страхового відшкодування, як страховик особи, яка завдала шкоду. Як вбачається зі звіту №147312 про оцінку автомобіля, складеного 24.10.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , з урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 68166,01 грн. без ПДВ на запасні частини. Однак, згідно висновку експерта №22453 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 15.11.2023 судовим експертом Холодцовим Д.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 13.09.2023, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, становить 104400,54 грн. без ПДВ. /а.с.67-84/. Згідно ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Як вбачається з поданого позивачем висновку експерта №22453 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 15.11.2023, судовий експерт Холодцов Д.В. обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та висновок згідно ч.5 ст. 106 ЦПК України підготовлено для подання до суду, що відповідає вимогам процесуального закону, щодо висновків експертизи, які виготовлені на замовлення сторони у справі. З вказаного висновку також вбачається, що огляд автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , проводився 25.10.2023 в світлий час доби за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 306, в присутності представника СТО офіційного дилера «Галавтосвіт» Строгуша Ю., представника СТО «Арія Моторс» Клуба В., замовника дослідження та учасника ДТП [PERSON] /а.с.67/. Окрім цього, висновок експертизи, зроблений позивачем є пізнішим ніж звіт відповідача та розмір шкоди визначений позивачем більш наближений до часу розгляду справи. Суд зазначає, що звіт про оцінку КТ3 №1437312 від 24 жовтня 2023 року, виготовлений ФОП [PERSON] , вимогам закону для експертного висновку не відповідає, оскільки оцінювач [PERSON] не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Відповідачем, також, не спростовано висновків, викладених у висновку експерта, наданому позивачем. Відтак, наданий позивачем висновок експерта є належним та допустимим доказом по справі та на підставі такого висновку, розмір страхового відшкодування, розрахований та виплачений відповідачем, не відповідає реальному розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню доплата страхового відшкодування у вигляді різниці між реальним розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням, що становить 36536,05 грн. (104400,57 грн. - 67864,52 грн.) Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Матеріалами справи встановлено, що вартість витрат за залучення експерта, яку поніс позивач становить 5000 гривень, що підтверджується актом наданих послуг №22453 від 15.11.2023 /а.с.85/. Окрім того, сума сплаченого позивачем судового збору становить 1211,20 грн. Враховуючи, що позов задоволено, з АТ «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» на користь [PERSON] необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн., а також витрати на проведення експертизи в розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано договір про надання професійної правничої допомоги №2Б/1511 від 15.11.2023, укладений між АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та [PERSON] , додаток №1 від 15.11.2023 до Договору №2Б/1511, додаток №2 від 15.11.2023 до Договору №2Б/1511, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, від 27.05.2024 на виконання умов Договору №2Б/1511 від 15.11.2023 /а.с.92-97/. Згідно із додатком №2 від 15.11.2023 до Договору №2Б/1511 правова допомога, передбачена Договором, яка надається клієнту з метою захисту його прав та законних інтересів оплачується в розмірі 3000 грн. за годину роботи адвоката /а.с.96/. Відповідно до поданого детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, від 27.05.2024 на виконання умов Договору №2Б/1511 про надання професійної правничої допомоги, адвокат надав правову допомогу на загальну суму 12000 грн., з яких 1500 грн. за зустріч, консультацію клієнта, узгодження правової позиції; 1500 грн. за опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем; 1500 грн. за збір необхідних доказів для підтвердження правової позиції; 3000 грн. за підготовку та подання позовної заяви; 3000 грн. участь адвоката в судових засіданнях; 1500 грн. підготовка та подання клопотання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги /а.с.97/. Так, положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом ч.ч.5,6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До того ж, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Більше того, відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Оскільки вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. за участь у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» про відшкодування майнової шкоди не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення судового рішення. Зокрема, суд зазначає, що до витрат про надання професійної правничої допомоги адвокатом включено його участь в судових засіданнях, однак такі у даній справі не відбувались, оскільки розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved