Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-25 00:00:00

АТ «СЕНС\~БАНК» в особі\~ представника звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 853579,06 грн. та судові витрати . В обгрунтування\~ \~ \~позову \~посилається \~на те,\~ що 03.06.2020 року між Акціонерним товариством «Альфа банк» та відповідачем укладено угоду про надання споживчого кредиту №500831461 . Відповідно до якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит , відповідач зобов`язався порядку та на умовах , визначених кредитним договором повертати кредит , виплачувати проценти за користування кредитом , сплачувати комісію та інші передбачена платежі в сумі ,строки та на умовах , що передбачені кредитним договором . Умовами кредитного договору передбачено , що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язався достроково виконати всі боргові зобов1язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк» . Свої зобов`язання позичальник виконав , надавши позичальнику грошові кошти . Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту не виконав , у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 853579,06 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 січня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 05 лютого 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву , в якій представник зазначив, що вимога позивача про дострокове повернення частини кредиту є незаконним , оскільки не перебачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення споживчого кредиту та позивач не надав доказів одержання відповідачем вимоги про усунення порушень. Відповідач не отримував вимоги про погашення заборгованості . Крім того , позивачем не враховані положення п. 6 Розділу ІV «прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» в чинній редакції, що позичальник звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. 04\~квітня 2024\~ року\~ \~від представника\~відповідача \~ [PERSON] \~ надійшов\~відзив \~на позовну\~ заяву\~в якому\~ \~представник просила\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог посилаючись\~ на\~те,\~ що\~ позивачем\~не доведено,\~що Угода\~про надання\~споживчого кредиту\~№500831461\~від 03.06.2020\~року є\~укладеною у\~відповідності до\~Цивільного кодексу\~України та\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування». На підтвердження\~укладеності Угоди\~про надання\~споживчого кредиту\~позивачем не\~надано документи,\~що вимагаються\~законом. Таким чином, представник відповідача вважає доведеною обставину неукладеності Угоди про надання споживчого кредиту № 500831461 від 03.06.2020 року, оскільки: відсутній Акцепт з боку позивача про прийняття пропозиції відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500831461; відсутні істотні умови, передбачені Законом України «Про споживче кредитування»; відсутній підписаний сторонами Договір як невід`ємна частина Угоди про надання споживчого кредиту № 500831461. 11 квітня 2024 року ухвалою суду клопотання представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. 16\~ травня\~2024\~ року\~ \~представником позивача\~ до\~суду подані\~додаткові пояснення\~,\~в яких\~останній \~зазначив,\~ що\~ позивач\~направляв відповідачу\~досудову вимогу,\~докази такого\~надіслання долучені\~до матеріалів\~справи.\~У постанові\~Великої Палати\~Верховного суду\~від 4\~липня 2023\~N\~553/1501/15-ц\~зазначено,\~що у\~разі якщо\~кредитор направив\~споживачу вимогу\~про дострокове\~погашення кредиту\~і таке\~направлення підтверджене,\~то звернення\~кредитора до\~суду з\~позовом до\~споживача про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором до\~закінчення визначеного\~у цій\~вимозі строку\~для її\~виконання не\~позбавляє можливості\~споживача виконати\~умови вимоги,\~а саме\~усунути порушення\~умов договору\~про надання\~споживчого кредиту,\~за умови,\~що на\~момент ухвалення\~рішення у\~справі строк\~виконання вимоги\~про дострокове\~повернення кредиту\~сплив. Тобто направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону N 1023-XII вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності. З огляду на викладене, представник позивача вважає,що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував , посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів\~справи встановлено,\~що 03.06.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 500831461, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит, ліміт кредиту 632752,83 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 32% річних. Відповідно до оферти [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 632752,83 грн., процентна ставка 32 % річних- базова ставка, тип ставки - фіксована, строк кредиту 84 місяці. Всі відносини, що не врегульовані угодою, [PERSON] запропонував врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.ua. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 632752,83 грн., процентну ставку 32 %, а також 400 грн. за кожне прострочення платежу, яке триває 5 і більше днів. Так, відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022р., вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до листа Національного банку України № 27-0010/83901, 01.12.2022 Національним банком України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА-БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (далі - Банк) у зв`язку зі зміною найменування Банку з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» та приведенням деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України. Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). В силу вимог ч.1, 2 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних пропозицій умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В силу вимог ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договору залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. В силу вимог п.11 ч.1 ст.1 зазначеного Закону, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. В силу вимог ч.4 ст.6 Закону України «Про споживче кредитування, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, перед укладенням договору про споживчий кредит кредитний посередник повинен надати споживачу в письмовій формі інформацію про: 1) своє найменування (прізвище, ім`я, по батькові) та місцезнаходження; 2) державну реєстрацію (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб); 3) те, чи є кредитний посередник кредитним брокером чи кредитним агентом, сферу власних повноважень; 4) найменування кредитодавця (кредитодавців), в інтересах якого (яких) діє кредитний посередник; 5) перелік послуг, які пропонує кредитний посередник; 6) розмір винагороди (комісійного збору) чи іншої плати за послуги кредитного посередника. Відповідно ст.9 зазначеного Закону, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. В силу вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції чинній на момент укладення спірного правочину, передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. З обставин, встановлених у даній справі вбачається, що сторони договору у переддоговірному порядку узгодили всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, що вбачається із наданих суду: - оферти [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту №500831461 від 03.06.2020 року, направленої АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту де відповідач зазначив про умови для укладення угоди, а саме: тип кредиту «Кредит готівкою»; «сума кредиту» - 632752,83 грн.; «процента ставка, %річних» - 32,00%, тип ставки фіксована; «Строк кредиту»-84 міс. У пункті 2 зазначеної пропозиції [PERSON] вказав дату повернення кредиту 04.06.2027 року, а також у пункті 3 вказав, що кредит просить надати для повернення заборгованості за кредитним договором №501192245 від 17.10.2019 року, розмір 304240,65 грн. та за кредитним договором №501237243 від 18.02.2020 року, розмір 328512,18 грн.; спосіб видачі переказ коштів на рахунок, відкритий в АТ «Альфа-Банк». Підписанням даної оферти відповідач зазначив, що надає власну згоду Банку на передачу до кредитного реєстру НБУ інформації у випадках, обсязі, строки та порядку, передбачених чинним законодавством України, а також підтверджує, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; - із нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; - з інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці Банку. В додатку №1, що є невід`ємною частиною Угоди відповідач пропонував визначити: -детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; - графік платежів з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування; - сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою; - клопотання [PERSON] від 03.06..2020 року на адресу Голови правління АТ «Альфа Банк» у якому зазначив, що у зв`язку з фінансовими проблемами , виникла заборгованість за акцептом/офертою №501195245 від 17.10.2019 та №501237243від 18.02.2020 та розглянути можливість оформлення кредиту у сумі 632752,83 грн. для погашення акцептом/офертою №501195245 від 17.10.2019 та №501237243від 18.02.2020; - прийняття АТ «Альфа-Банк» в особі Голови правління прийняло пропозиції [PERSON] на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500831461 від 03.06.2020 року, шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 500831461; - паспорту споживчого кредиту від 03.06.2020 року підписаного сторонами, а також графіком платежів та розрахунком споживчого кредиту та процентної ставки, відсотків річних 32.00 %, реальної річної процентної ставки, відсотків річних 32,00% з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, у якому було передбачено щомісячний платіж у розмірі 18950,99грн; - Анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 03.06.2020 року, підписаного відповідачем . Підписанням зазначеного акцепту, [PERSON] у пункту 2.1.1. підтвердив акцепт публічної пропозиції на укладення договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі). АТ «Альфа Банк» було перераховано на рахунок, який було відкрито відповідачу на виконання укладеного договору, кошти в розмірі 632752,83 грн. \~ \~ \~ \~За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Відповідач [PERSON] погодився із укладеним договором споживчого кредитування №500831461 від 03 червня 2020 року та погашав заборгованість саме за цим договором шляхом внесення коштів на рахунки позивача , як вбачається із виписки по особових рахунках відповідача за період з 03.06.2020 року по 08.08.2023 року, що є первинними банківськими документами і належними та допустимими доказами у справі. За таких встановлених у справі обставин, суд вважає обґрунтованими доводи АТ СенсБанк про існування як договірних відносин між сторонами так і неналежне виконання договору №500831461 від 03.06. 2020 року відповідачем. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що кредитні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з укладенням договору від 30.06.2020року, то спірні правовідносини, що стосуються дострокового повернення кредиту, врегульовані положеннями частини 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», якою визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту від 30.06.2020 року де в п. 7 зазначено: «Договором про споживчий кредит може бути встановлений обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа». \~ \~ \~ \~В липні 2023 року представником позивача АТ «Сенс Банк» надіслано на адресу [PERSON] вимогу про дострокове виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та погашення заборгованості в розмірі 820856,66 грн протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги банку, що підтверджується поштовим цінним листом з описом вкладення та реєстрами відправки. Відповідач вимогу банка про дострокове виконання договірних зобов`язань не виконав, заборгованість не погасив. Отже, судом встановлено виконання позивачем вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», якою врегульовано порядок дострокового погашення кредиту, а тому у відповідача виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідачем за кредитним договором не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість за період з 03.06.2020 року по 08.08.2023 року у розмірі 853579,06 грн, з яких: 575402,53грн\~заборгованість за кредитом, 278176,53 грн\~.заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідач не надав доказів виконання договірних зобов`язань у повному чи частковому обсязі, які не були зараховані при здійснені вказаного розрахунку заборгованості . Крім цього, стороною відповідача вказаний розрахунок не спростовано. Проте,щодо нараховання суми заборгованості за відсотками , суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 17 березня 2020 року №533-IX (із змінами) у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. На підставі\~постанов Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211\~(із змінами), «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року №392 (із змінами), «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року №641 (із змінами) та «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами) з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України діяв карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Окрім того, пунктом 6-1\~розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~в редакції\~Закону №2120-IX від 15 березня 2022 року\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3\~цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Відповідно до\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»\~(зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим\~Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим\~Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, який на даний час не закінчено. Таким чином, враховуючи пункти 6, 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 17 березня 2020 року №533-IX, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суму нарахованих за період з 03.06.2020 року по 08.08.2023 року процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі 278176,53 грн\~. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог оскільки відповідач умови договору виконував неналежним чином, не сплачував визначені графіком щомісячні платежі, у зв`язку стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 575402,53 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 12803,69 грн.

Outcome: partial