Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

26 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 149 708 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 07 копійки та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422.40 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: ?12.01.2018 - кредитний договір № 200960213901, по якому сума видачі грошових коштів склала 57840,37 грн.; ?20.08.2021 - кредитний договір № 1010189276, по якому сума видачі грошових коштів склала 44\~700 грн. Позивач стверджує, що відповідач довготривалий час не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2023 року складає 149\~708,07 гривень. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Літвіновій І.А. Провадження у цивільній справі № 947/6870/24 відкрито ухвалою судді від 28.02.2024 року. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи без участі позивача та\~ не заперечує проти винесення заочного рішення. До цього часу відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Будь-яких заяв з процесуальних питань чи по суті справи відповідач також не надавав. Враховуючи положення статей 280,\~281\~ЦПК\~України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи судом встановлено, що АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 12.01.2018 року на підставі кредитного договору № 200960213901 видано [PERSON] кредит у сумі 57840,37 гривень та 20.08.2021 року на підставі кредитного договору № 1010189276 видано кредит у сумі 44700 грн. Статтею 629 ЦК визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює, також, принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 01.01.2024 року заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором № 1010189276 складає 60\~631,75 грн., з яких: 39\~110,65 грн. - заборгованість за кредитом; 7,29 грн. - заборгованість за процентами; 21\~513,81 грн. заборгованість за комісією. Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 01.01.2024 року заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором № 200960213901 складає 89\~076,33 грн., з яких: 57\~840,37 грн. - заборгованість за кредитом; 31\~235,96 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. заборгованість за комісією. 02 січня 2024 року (вих. № КНО-44.2.2/3) позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу [ADDRESS] , однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ; відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги той факт, що відповідач доводів позивача не спростував, а від так враховуючи диспозитивність процесу справа розглядається за наявними в ній документами. У ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вимоги позивача у цій справі є обґрунтованими, доведені належними, допустимими та достатніми доказами, оцінивши які суд до свого внутрішнього переконання дійшов висновку про ухвалення рішення на користь позивача. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved