Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Ємець А.Ю., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до Запорізької міської ради, відповідно до якого просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає наступне. [INFO] відкрилась спадщина після померлого [PERSON] . Спадкоємцем за закон після якого є - позивач [PERSON] (сестра померлого). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Заява зареєстрована 28.07.2023 року за номером 82. Нотаріусом заведена спадкова справа № 41/2023. До складу спадщини входить: 1/2 (одна друга) частка квартири [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~1/2 (одна друга) частка квартири [ADDRESS] , що належала гр. [PERSON] , яка померла «15» червня 2010 року, спадкоємцем якої був її син - [PERSON] , який прийняв але не оформив своїх спадкових прав. Квартира належить спадкодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 16.01.2009 року, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради. 28.07.2023 року приватний нотаріус Петренко С.В., видала довідку згідно якої спадкоємиці, (позивачу по справі) необхідно звернутись до реєстратора для проведення державної реєстрації права власності за спадкодавцями, оскільки право власності на квартиру не було зареєстроване при видачі свідоцтва про право власності. 21.03.2024 року державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] , виніс рішення про відмову в проведенні реєстрації права власності посилаючись на пункти 7, 66 Порядку проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 та ч. 1 ст. 22 та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У виданому рішенні державний реєстратор посилався на п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (надалі Порядок) - Для державної реєстрацій права власності, на підставі заяви СПАДКОЄМЦЯ подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені 27 статтею Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджують набуття СПАДКОДАВЦЕМ права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - СПАДКОДАВЦЯ з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Отже цю заяву подано: гр. [PERSON] для державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за: гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Відтак згідно поданого витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі щодо відкриття спадкової справи після померлого гр. [PERSON] та довідки "про наявність спадкової справи" заявник - [PERSON] є спадкоємцем гр. [PERSON] (який не оформив своїх спадкових прав після померлої [PERSON] ). Водночас поданий правовстановлювальний документ, що підтверджує набуття права власності на вищезазначене нерухоме майно (свідоцтво на право власності) виданий на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Таким чином подані документи не дають змоги провести державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру згідно п. 66 Порядку, оскільки відсутній документ спадкодавця [PERSON] на 1/2 частку вищезазначеної квартири після [PERSON] (не оформлений/не видавався), необхідний для відповідної реєстрації, передбачений статтею 27 Закону, що підтверджують набуття СПАДКОДАВЦЕМ права власності на нерухоме майно, оскільки заявник [PERSON] не є спадкоємцем після [PERSON] . Таким чином державна реєстрація права власності не може бути проведена, оскільки позивач не є прямим спадкоємцем після [PERSON] спадщину після якої прийняв її син - [PERSON] спільним проживанням з нею, про що в матеріалах спадкової справи наявна відповідна довідка. Також факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в їх паспортах. Інших спадкоємців за законом немає. Позивач є рідною сестрою [PERSON] по матері. Ухвалою 19.04.2024 року цивільну справу прийняти до провадження. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Крім того зазначеною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни, належним чином засвідчену копію спадкової справи 41/2023 заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлани Володимирівни інформаційну довідку щодо того, чи заводилась спадкова справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 06.05.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 19.04.2024 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. надано копію справи № 41/2023 заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та інформаційну довідку зі спадкового реєстру про спадкову справу після смерті [PERSON] . 06.05.2024 року від представника відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначив, що при умові доведення позивачем всіх обставин , на які вона посилається щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] , при вирушенні даної справи поклався на розсуд суду. Ухвалою суду від 28.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з?явились, до суду надано клопотання про розгляд справи без їх участі, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача з урахуванням відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1617. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , виданого відділом РАЦС Комунарського райвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис №474, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено судом, позивач [PERSON] , [INFO] , у дівоцтві [PERSON] мала прізвище « [PERSON] ». Зміна прізвища відбулась після реєстрації шлюбу 02.03.1990 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Актовий запис № 417. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] (у дівоцтві [PERSON] ) виданого 15.06.1971 року Жовтневим районним РАЦС м.Запоріжжя вбачається, що батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . 17.09.1971 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 756, прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , у віці 66 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 205. Згідно наданих документів судом встановлено факт родинних відносин позивача [PERSON] та померлого [PERSON] , а саме те, що позивач [PERSON] є сестрою [PERSON] по матері [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №76771350 від 26.04.2024 року. Зі спадкової справи №41/2023, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В., вбачається, що після смерті [PERSON] , в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Вона повідомила, що приймає за законом спадкове майно, що залишилось після смерті її брата та повідомила про відсутність інших спадкоємців. 04.04.2024 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на грошові вклади що зберігались в банківських установах. Матеріали спадкової справи не містять інформації щодо належності померлому [PERSON] іншого майна. Проте, відповідно до свідоцтва про право власності на житло№ [NUMBER] виданого Конарською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 16.01.2009 року, вбачається, що квартира. Яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: [PERSON] та [PERSON] (по частці). Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири 40,32 кв.м., житлова площа 20.3 кв.м. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням голови рай адміністрації. 28.07.2023 року приватним нотаріусом Петренко С.В., видана довідка згідно якої нотаріус повідомляє, що спадкоємцем після померлого «14» липня 2023 року гр. [PERSON] є його сестра - гр. [PERSON] , [INFO] , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. Заява зареєстрована 28.07.2023 року за номером 82. Заведена спадкова справа №41/2023. До складу спадщини входить: 1/2 (одна друга) частка квартири [ADDRESS] ; 1/2 (одна друга) частка квартири [ADDRESS] , що належала гр. [PERSON] , яка померла «15» червня 2010 року, спадкоємцем якої був син - гр. [PERSON] , який прийняв але не оформив своїх спадкових прав. Довідка видана для проведення державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця за місцезнаходженням нерухомого майна, відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за процедурою, передбаченою пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. Інших заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців станом на 28 липня 2023 року не надходило. 21.03.2024 року державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] , виніс рішення про відмову в проведенні реєстрації права власності посилаючись на те, що подані документи не дають змоги провести державну реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок згідно п.66 Порядку, оскільки відсутній документ спадкодавця [PERSON] на 1/2 частку вищезазначеної квартири після [PERSON] (не оформлен/не видавався), необхідний для відповідної реєстрації, передбачений статтею 27 Закону, що підтверджують набуття СПАДКОДАВЦЕМ права власності на нерухоме майно, оскільки заявник [PERSON] не є спадкоємцем після [PERSON] (згідно поданих витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та довідки по склад спадкоємців. Крім того у поданій заяві у відповідності до підпункту 9 пункту 7 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 - Під час формування заяви про державну реєстрацію прав додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про: суб`єкта речового права, обтяжувача (у разі формування заяви щодо набуття речового права обтяження): для фізичних осіб прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності); - унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) реєстраційний номер облікової картки платника податків. Вказані реєстраційні номери облікової картки платника податків [PERSON] та [PERSON] не відповідають дійсно присвоєним цим особам податковим номерам. [PERSON] [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 28.10.1977 року по 14.07.2010 рік (померла [INFO] ). Разом із нею на день смерті був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , в період з 10.01.2006 року по 18.07.2023 рік (дата смерті [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні. Норми права, якими керувався суд. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності зі ст.\~1258,\~1261 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст. ст.\~1269,\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~Частиною 1 ст.\~1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~передбачено, що "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна". Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Таким чином, підводячи підсумок вищевикладеному, слід зазначити, що [PERSON] прийняв спадщину у розмірі 1/2 частки квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , як син за першою чергою спадкування. Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею є його сестра [PERSON] , яка у встановленому порядку звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1262 ЦК України, встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] оформитись в правах спадкоємця належним чином не має можливості, оскільки [PERSON] набувши право на частину квартири після смерті своєї матері [PERSON] не здійснив дії щодо прийняття спадщини у встановленому законом порядку, внаслідок чого не представляється можливим зареєструвати право власності на дане майно, що підтверджується рішенням про відмову в проведенні реєстрації права власності № 72175440 від 21.03.2024 року. Відповідно до роз?яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті свого брата [PERSON] . Однак, у встановленому законом порядку [PERSON] не оформив своє право на частку квартири, внаслідок чого не представляється можливим зареєструвати право власності, а позивач позбавлена можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом та належним чином оформити своє право власності на квартиру. Отже, в даному випадку наявні підстави для застосування статті 392 ЦК України у спірних відносинах. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , внаслідок чого за нею слід визнати право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після померлого брата.

Outcome: approved