Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

25 липня 2024 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення позову. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона пенсіонер, отримує мінімальну пенсію в розмірі 2 980 грн, інших доходів не має. При цьому має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування і матеріальних витрат. Вона не має можливості сама забезпечити своє гідне існування у зв`язку з низьким розміром пенсії і відсутністю інших доходів. Відповідач є її сином, служить в Збройних силах України, отримує високу заробітну плату, отже має можливість матеріально допомагати своїй матері. Ухвалою від 02.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19 серпня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 09.11.2023, встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером за віком (а.с. 7). Згідно з довідкою про доходи [PERSON] № 9279 2924 6345 1210, сформованої 25.07.2024, сума отриманої пенсії за період 01.01.2024 - 30.06.2024, складає 17 440 грн (січень - лютий 2024 року - 2 760 грн, щомісячно, березень - червень 2024 року - 2 980 грн, щомісячно) (а.с. 9). [PERSON] знаходиться на "Д" обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Яковенкове" КНП БРР Харківської області "Балаклійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст (а.с. 10). З довідки № 1507/1748, наданої 08.09.2023 командиром військової частини [NUMBER] , вбачається, що солдат [PERSON] проходить військову службу у вказаній військовій частині, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України в період з 23.03.2023 до 19.06.2023, перебуваючи у складі оперативно-тактичного угрупування "Лиман" (а.с. 11). Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Згідно із статтею 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером за віком, має хронічне захворювання, перебуває на "Д" обліку у закладі охорони здоров`я, тобто в правовому розумінні непрацездатна, отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає для забезпечення необхідних життєвих потреб, доказів неможливості сплати аліментів на утримання матері не надано, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання від свого сина [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved