Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь підприємства вартість збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений світлофорний об`єкт в розмірі 48595,78 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 16 липня 2022 року приблизно о 21-30 годині в м.Дніпро на перехресті вулиці Святослава Хороброго та вулиці Михайла Грушевського, водій [PERSON] керуючи автомобілем «RENAULT LOGAN», д/н [NUMBER] , виїхав на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д/н [NUMBER] , який рухався на зелений сигнал світлофору та скоїв наїзд на світлофорний об`єкт. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 932/4057/22 від 22.08.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено світлофорний об`єкт та нанесено матеріальні збитки КП «Транспортна інфраструктура», на балансі якого перебуває вказаний світлофорний об`єкт. Для визначення завданої матеріальної шкоди позивачем був складений дефектний акт на ремонт після ДТП; виконані будівельні роботи по ремонту цього світлофорного об`єкту; складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за липень 2022 року та акт № 4/22 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2022 року. Так розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження вказаного світлофорного об`єкту складає 66175,62 грн. 10 квітня 2023 року позивач звернувся до ПАТ «НАС «ОРАНТА» з заявою про страхове відшкодування. 01 серпня 2023 року підприємству було відшкодовано страховою компанією 17579,84 понесених матеріальних збитків, передбачених страховим полісом № 207952329. Оскільки страховою компанією лише частково відшкодовано завдану відповідачем шкоду, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позоом. Відповідачем поданий відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з огляду на наступне. Позивачем на підтвердження розміру шкоди не надано належних та допустимих доказів, тому як розмір шкоди, який спричинений пошкодженням світлофорного об`єкту був визначений спеціалістом при зверненні позивача до страхової компанії, у якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність. Вважає, що позивач не довів своє право на звернення до суду з позовними вимогами щодо відшкодування витрат на ремонт світлофорних об`єктів, тому як до довідки про перебування такого об`єкту на балансі підприємства не доданий відповідний передавальний акт. Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про пошкодження світлофорного об`єкту, а тому позивачем не надано належних та допустимих доказів пошкодження саме відповідачем світлофорного об`єкту. Усе наведене свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням світлофорного об`єкту та дорожньо-транспортною пригодою, винним у якій визначено його, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 12 січня 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року у справі залучено третьою особою ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та посилаючись на підстави, зазначені у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку, складеного за замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - вартість майнового збитку, спричиненого КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР складає 24095,81 грн; 01 серпня 2023 року позивачу страховою компанією було сплачено за страховим актом ОЦВ-23-04-90194/1 виплату страхового відшкодування в розмірі 17579,84 грн (24095,81 грн 2500 грн /франшиза/ - 4015,97 /ПДВ/). Позивач не оскаржував будь-яким чином таку оцінку та був згодний з розміром відшкодування, а тому навіть якщо суд дійде висновку про те, що позивачу підлягає відшкодування розмір шкоди, завданої у зв`язку з пошкодженням світлофорного об`єкту, то на його користь може бути стягнуто лише розмір франшизи 2500 грн. В останнє судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріли справи з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно листа головного бухгалтера КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР Маряненко Т. за № 1807/22 від 18.07.2022 року на балансі комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради знаходиться світлофорний об`єкт, розташований за адресою: вул.Святослава Хороброго - вул.Грушевського, в м.Дніпро, вартість якого складає 393490,65 грн. Вказаний світлофорний об`єкт 14 травня 2021 року був переданий на виконання рішення Дніпровської міської ради від 10.02.2021 року № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (а.с. 11). Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 932/4057/22 від 22.08.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 02 вересня 2022 року. Так, вказаним судовим рішенням встановлено, що 16 липня 2022 року приблизно о 21-30 годині в м.Дніпро на перехресті вулиці Святослава Хороброго та вулиці Михайла Грушевського, водій [PERSON] керуючи автомобілем «RENAULT LOGAN», д/н [NUMBER] , виїхав на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д/н [NUMBER] , який рухався на зелений сигнал світлофору. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 10). Відповідно до: дефектного акту; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; акту №4/22 приймання виконаних будівельних робіт; акту вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт; вартість устаткування та виконаних робіт по об`єкту будівництва (світлофорний об`єкт вул.С.Хороброго-М.Грушевського у м.Дніпро) - з урахуванням ПДВ становить 66175,62 грн (а.с. 12-19). Відповідно до платіжної інструкції № 01/08/20238008_00000/01с від 01 серпня 2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувало комунальному підприємству «Транспортна інфраструктура міста» ДМР страхове відшкодування за договором № 207952329 від 31.01.2022 року у розмірі 17579,84 грн (а.с. 20). Перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування, відповідно до відомостей МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «RENAULT LOGAN», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] 16 липня 2022 року під час вищезазначеної ДТП, застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» станом на 16 липня 2022 року, що підтверддується відповідними відомостями за посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/?SearchType=Contract. На запит [PERSON] ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за вих. 09-02-17 від 16 квітня 2024 року надало відомості щодо відшкодування за страховим випадком, що стався за участі автомобіля «RENAULT LOGAN», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] 16 липня 2022 року. Так, розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку від 25.07.2023 року, та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 01.08.2023 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17579,84 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Конституцією України,\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про страхування»\~та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.2, 5\~ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Частиною першою\~статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Приписами\~ЦК України\~у взаємозв`язку із\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що сторони вільні в погоджені мов договору. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається ліміт відповідальності страхувальника, а також розмір франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування. Згідно висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV\~порядку. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором. Відповідно до\~ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові ВС/КЦС від 04.03.2020 у справі №331/6395/18 зазначається, що на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Згідно висновку викладеного у постанові ВП/ВС прийнятій за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц від 04.07.2018, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Тобто постраждалий має подати позов до винної у ДТП особи тільки у випадках, передбачених у\~статті 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~або якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. А за загальним правилом позов подається до страховика винної у ДТП особи. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1-3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з того, що позовна заява та додані до неї платіжні інструкції свідчать про наявність договору страхування предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN», д/н [NUMBER] , однак з огляду на те, що відповідальність відповідача, згідно вказаних приписів норм матеріального права наступає лише у разі перевищення суми страхового ліміту, заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за відсутності договору страхування у матеріалах справи, суд позбавлений можливості визначити межі відповідальності страхувальника та страховика. Також, суд звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що покладає обов`язок на кожну зі сторін по наданню доказів на обґрунтування своєї позиції, в тому числі шляхом подання клопотань щодо витребування таких, чого позивачем та його представником зроблено не було. Крім того, суд зазначає, що у правовідносинах (деліктних), що склалися, саме на позивача покладено обов`язок по наданню доказів щодо вірно визначеної особи відповідальної за шкоду та щодо її розміру, перевірити вірність чого, без дослідження договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з огляду на норми права, які регулюють виниклі правовідносини, неможливо. Оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, судові витрати, відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed