Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У березні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28 січня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, під час якого [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, оскільки відповідач почав системно нехтувати батьківськими обов`язками щодо фінансового забезпечення дочки. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 березня 2024 року (а.с.27) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 квітня 2024 року (а.с.35-36) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 4 червня 2024 року (а.с.99-100) було залучено службу у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у цивільній справі, зобов`язано службу надати висновок щодо розв`язання спору між сторонами щодо визначення місця проживання [PERSON] , а також закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] визнає позов частково та посилається на те, що враховуючи інтереси дочки, він не заперечує проти визначення її місця проживання разом з матір`ю. Однак відповідач продовжував брати участь в матеріальному утриманні [PERSON] . Зокрема, він оплачував відвідування дочкою гуртків, занять з репетитором, придбав їй ліжко, одяг, оплатив відпочинок. Тому [PERSON] заперечує проти стягнення з нього аліментів з моменту пред`явлення позову та вважає за можливе стягувати їх з моменту ухвалення рішення суду. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Вигівська С.І. не заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що визначення місця проживання дитини буде сприяти інтересам [PERSON] . 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 28 січня 2012 року [PERSON] уклав шлюб з позивачем, зареєстрований у виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що був складений актовий запис №3. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 грудня 2023 року (а.с.12). Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року (а.с.13-15) шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , був розірваний. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У §76 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Згідно з ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо визначення місця проживання дитини. Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов №21 від 20 лютого 2024 року (а.с.21-22) вбачається, що [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , а також бабою та дідом дитини в житловому будинку [ADDRESS] . Для дівчинки виділена окрема кімната, а її матір`ю створені належні умови для проживання, виховання та утримання [PERSON] . Матір належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Зі змісту листа служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради №01-23-205 від 21 лютого 2024 рок (а.с.19-20) вбачається, що на звернення [PERSON] щодо домашнього насильства відносно дочки [PERSON] . представник орган опіки та піклування відвідав родину [PERSON] та поспілкувався з малолітньою дитиною. Службою у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради встановлено, що малолітня [PERSON] заперечила факти фізичного та психологічного насильства відносно неї з боку матері. Заяву на вступ до Бориспільського академічного ліцею ім. А. [PERSON] подавала мати [PERSON] . Дитина до навчального закладу приходить охайна та доглянута. Мати дівчинки систематично спілкується з класним керівником, цікавиться шкільним життям дочки. Тому факти фізичного та психологічного насильства відносно малолітньої [PERSON] з боку матері не знайшли свого підтвердження. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №789 від 5 серпня 2024 року (а.с.116) був затверджений висновок органу опіки та піклування (а.с.116 зворот-117) щодо розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] . Зокрема, з означеного висновку вбачається, що органом опіки та піклування не встановлено обставин, за яких малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю. Дівчинка періодично приїздить до батька та спілкується з ним. [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. [PERSON] та батько мають належний батьківський потенціал та відповідально ставляться до виконання своїх обов`язків. Зважаючи на малолітній вік дитини, потребу дівчинки в материнській увазі, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю. З огляду на це суд висновує про те, що з метою захисту особистих немайнових прав [PERSON] , [INFO] , її місце проживання належить визначити разом з матір`ю [PERSON] . б. щодо стягнення аліментів. На підтвердження здійснення утримання дочки [PERSON] надав суду квитанції та довідки (а.с.52, 53, 55). Однак судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. Ця обставина є достатньою підставою для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки сторін. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти та непрацездатні особи. Ці обставини свідчать про те, що з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] . З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 5 березня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 СК України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. Крім того, на підставі ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду не з дня його ухвалення, а від дня пред`явлення позову. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про визначення місця проживання дитини. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлена нею вимога задоволена. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про стягнення аліментів. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved