Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у кватирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідач, яка користуються послугами Комунального підприємства «Водоканал» (далі КП «Водоканал»), але плату з послуги підприємства вносять не в повному обсязі, і тому за періоди з 01.06.2019 по 30.11.2023 утворилася заборгованість в розмірі 35 500,32 грн. За позовною вимогою позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги по оплаті за водопостачання та водовідведення на вказану суму, судові витрати покласти на відповідача Ухвалою від 22.03.2024 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду на 07.05.2024. 24.04.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив від представника відповідача адвоката Борисенкова С.В. У відзиві зазначено, що відповідачка є власницею лише 3/20 частин квартири [ADDRESS] , які належать їй на праві спільної часткової власності, в той же час 3/20 частини вказаної квартири зареєстровано за її матір`ю, [PERSON] також на праві спільної часткової власності. Інші 7/10 частин вказаної квартири належать територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Так, наймачем 7/10 частин вказаної квартири [PERSON] , з якою проживають її діти: [PERSON] та [PERSON] , місце проживання яких зареєстровано у вказаній квартирі, що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22.11.2022 року за вих. №01-17/01/1897. Останні особи не членами родини відповідача, а тому вона не може нести за них солідарну відповідальність за надані комунальні послуги. Таким чином, наявна заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] пропорційно її частці у праві власності на квартиру (3/20), що пропорційно становить 5325,03 грн., а тому позов визнається частково. Також представник відповідача просить стягнути з позивача витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, що попередньо оцінює в сумі 8000 грн. Судове засідання, призначене на 07.05.2024, було відкладено за заявою представника позивача. В судове засідання сторони не з`явилися, правом надати відповідь на відзив позивач не скористався. Враховуючи клопотання від 01.04.2024 про розгляд справи за відсутності представника позивача, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності сторін. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності кожній належать по 3/20 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником 7/10 частки квартири є Запорізька міська рада, що підтверджуються даними технічного паспорта квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації, зазначеній у листі Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-17/01-1897 від 22.11.2022, у вказаній квартирі зареєстровані такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Договір між КП «Водоканал» та відповідачами відсутній, однак у період з червня 2019 по листопад 2023 включно позивач надав послуги з централізоване водопостачання і водовідведення до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за особистим рахунком № [NUMBER] , що оформлений на ім`я [PERSON] . Заборгованість за надані за цей період послуги становить 35 500,32 грн. Враховуючи означені обставини, між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а відсутність укладеного письмового договору про надання послуг не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 07 липня 2020 року). Відповідно до ст. 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин: централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання. Відповідно до ст.ст. 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 14 Закону України розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як передбачено п. 18, 20 вищезгаданих Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. В силу вимог ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Позивач, отримавши відзив, не надав доказів того, що інші наймачі, які користуються 7/10 частин квартири, отримують послуги за іншим особистим рахунком, а тому суд доходить висновку, що усі комунальні послуги надаються в квартиру за особистим рахунком № [NUMBER] , оформленим на ім`я [PERSON] . Також позивач не скористався правом залучити співвідповідачів до участі у справі. Отже, позивач звернувся з позовними вимогами не до усіх співвласників квартири та/або її наймачів, тому суд враховуючи приписи ст. 360 ЦК України, стягуює з відповідачки лише ту частину заборгованості, яка пропорційна її частці у праві спільної часткової власності на вказану вище квартиру, тобто 3/20 від заявленої суми 35 500,32 грн, що становить 5325,05 грн. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial