Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

03.05.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 21.05.2008 у розмірі 48756,58 грн., станом на 15.04.2023, яка складається з наступного: 43905,72 грн. заборгованість за кредитом; 4850,86 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.05.2008. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 46000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивач вказував, що оскільки відповідачем умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються, то це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 15.04.2023 становить 48756,58 грн. з яких: 43905,72 грн. - заборгованість за кредитом; 4850,86 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з викладеним АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 1-2). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 60). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 62). В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, в прохальній частині заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом (а.с. 2). В судові засідання 11.07.2023, 21.08.2023, 25.09.2023, 11.10.2023, 20.11.2023, 21.12.2023, 02.02.2024, 21.03.2024, 17.04.2024, 22.05.2024, 18.07.2024, 21.08.2024 [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. 14.07.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила надати їй можливість ознайомитися з матеріалами цивільної справи за вказаною позовної заяви в електронному вигляді (а.с. 72-74). 21.08.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила надати їй можливість ознайомитися з матеріалами цивільної справи за вказаною позовної заяви в електронному вигляді; про наслідки розгляду даного клопотання просила повідомити письмово; відкласти розгляд даної цивільної справи, у зв?язку з неможливістю адвокатом скласти правову позицію щодо предмета спору (а.с. 77-83), у зв?язку з надходженням клопотання адвоката про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 25.09.2023. 24.08.2023 на електрону адресу суду адвоката Бакшеєвої А.В. направлено відповідь на клопотання від 21.08.2023 та повідомлено в тому числі, що матеріали вказаної позовної заяви в електронному вигляді добавлені в систему «Електронний суд» (а.с. 85, 88). 25.09.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила відкласти розгляд даної цивільної справи на іншу дату (а.с. 89-91), у зв?язку з надходженням клопотання адвоката про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 11.10.2023. 11.10.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила відкласти розгляд даної цивільної справи на іншу дату, надавши можливість з?явитись до суду та врегулювати питання з банком у позасудовому порядку (а.с. 98-100), у зв?язку з надходженням клопотання адвоката про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 20.11.2023. 20.11.2023 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила відкласти розгляд даної цивільної справи на іншу дату, надавши можливість з?явитись до суду та врегулювати питання з банком у позасудовому порядку (а.с. 103-105), у зв?язку з надходженням клопотання адвоката про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 21.12.2023. 21.12.2023 на електрону адресу суду надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Бакшеєвої А.В., в якому просила відкласти розгляд даної цивільної справи на іншу дату, надавши можливість з?явитись до суду та врегулювати питання з банком у позасудовому порядку (а.с. 110), у зв?язку з надходженням клопотання адвоката про відкладення судового засідання, судове засідання відкладено на 02.02.2022. В судові засідання призначені на 02.02.2024, 21.03.2024, 17.04.2024, 22.05.2024, 18.07.2024, 21.08.2024 [PERSON] та її представник адвокат Бакшеєвої А.В. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили (а.с. 116, 117, 119, 121, 137, 138, 140, 141, 144, 146, 148, 149), заяв про відкладення судового засідання, про розгляд справи за їх відсутності, інших клопотань, до канцелярії суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України, до способів захисту цивільних прав та інтересів віднесено визнання права. Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.05.2008, [PERSON] , ІНН [NUMBER] , підтвердив своїм підписом, що він згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 15). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.05.2008, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 15.04.2023, [PERSON] має заборгованість у розмірі 48756,58 грн. (а.с. 9-11). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення зазначених норм закону та умов вказаних договорів, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 15.04.2023 виникла заборгованість за кредитним договором. Так, згідно з наданим розрахунком, заборгованість за кредитним договором становить 48756,58 грн., яка складається з наступного: 43905,72 грн. заборгованість за кредитом; 4850,86 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 9-12). Доказів щодо неправильності складеного Банком розрахунку заборгованості\~ за кредитним договором відповідачем, його представником, які належним чином повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи, до суду не надано. Інший розрахунок заборгованості, суду не представлено. Отже, виходячи з таких встановлених принципів цивільного судочинства, як змагальність та диспозитивність, що передбачені ст. 12, 13 ЦПК України, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд, оцінюючи докази окремо кожний та в їх сукупності,\~ приходить до висновку про належність та допустимість представленого Банком на обґрунтування вимог розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 2684,00 грн., сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с. 38). На підставі викладеного,

Outcome: approved