Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму витрат в порядку регресу у розмірі 8372,13 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 листопада 2019 о 17 годині 45 хвилин у м. Харкові по пр. Науки, поблизу буд. № 30, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Lexus GS 300», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд на транспортний засіб марки «Honda CRV», державний номерний знак [NUMBER] , що був припаркований. Своїми діями [PERSON] спричинив ДТП. Внаслілок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 січня 2020 року по справі № 638/19040/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, с обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постано суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статус полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів обумовлений прописаними в ПДР обов?язками учасника дорожнього руху. Параграф 2 пункт 2.1 ПДР України містить перелік документів, які повинні бути в обов?язковому порядку і наявність яких дає право виїжджати на дорогу. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух водій зобов?язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Контроль за наявністю договорів обов?язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. На дату ДТП, відповідач не мав при собі чинного полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомив про його наявність (або про підстави звільнення його від обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та МТСБУ. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинно договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв?язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи в сумі 7 487,53 грн. Регламентна виплата у розмірі 7 487,53 була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 20 грудня 2019 року від [PERSON] , Звіту № 1184 про оцінку автомобіля «HONDA CR V» д.н. [NUMBER] , складеного 08.01.2020 року ФОП [PERSON] . Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1475950 від 06.03.2020 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило ФОП [PERSON] , котрим було виконано Звіт № 1184 про оцінку автомобіля «HONDA CR V» д.н. [NUMBER] , складеного 08.01.2020 року, вартість послуг якого склала 884,60 грн. Факт зазначеної виплати МТСБУ підтверджується платіжним дорученням № 989965 від 14.02.2020 року. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 2735 від 05.03.2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов?язану зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 7487,53 коп. Загальна сума витрат МТСБУ, які пов?язані в розглядом даної справи склала 8372,13 грн. У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача загальну суму боргу разом з витратами на збір документів, що складає 8372,13 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2024 року цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою надіслано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 року, головуючим визначено суддю Олійника О.О. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Крім того, повідомлявся шляхом направлення повісток на останню відому адресу реєстрації відповідача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2020 року по справі № 638/19040/19, 26.11.2019 року о 17 год. 45 хв. у м. Харків по пр. Науки, 30, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Lexus GS 300», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд на транспортний засіб марки «Honda CRV», державний номерний знак [NUMBER] , що був припаркований, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Дана ДТП сталася у зв`язку з тим, що водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Даною постановою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями частини 6статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили. Згідно з інформацією, яка міститься в централізованій базі даних МТСБУ, на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована (а.с. 9). 20 грудня 2019 року, потерпіла особа [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11, 12). Відповідно до звіту № 1184 про оцінку вартості відновлювального ремонту у урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин від 08 січня 2020 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту автомобіля Honda CRV, державний номерний знак [NUMBER] , становить 7487,53 грн. Згідно з довідкою № 1 від 27.02.2020 року МТСБ України сума до сплати потерпілій особі внаслідок ДТП становить 7487,53 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 1475950 від 06.03.2020 року [PERSON] здійснено виплату по справі № 64840, згідно наказу № 2735 від 05.03.2020 року, т.з. [NUMBER] у розмірі 7487,53 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 989965 від 14.02.2020 року на ім`я ФОП [PERSON] , здійснено оплату аваркома (експерта) по справі № 64840, згідно рах. № 17 від 08.01.2020, т.з. [NUMBER] , у розмірі 884,60 грн. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Таким чином, позивач виплативши на користь потерпілого спричинену йому майнову шкоду, набув право регресу до відповідача, оскільки на момент ДТП останній не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та внаслідок його керування автомобілем сталася ДТП. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів щодо невідповідності розміру відшкодування фактично завданої шкоди відповідачем суду не надано. Положенням п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно з п.п. 41.4.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України. Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 989965 від 14.02.2020 року на ім`я ФОП [PERSON] , позивачем здійснено оплату аваркома (експерта) по справі № 64840, згідно рах. № 17 від 08.01.2020, т.з. [NUMBER] , у розмірі 884,60 грн. Отже, вищенаведені витрати в розмірі 884,60 грн. знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням автомобіля з вини відповідача та повинні бути відшкодовані відповідачем, відповідно до вимог закону. Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3028 грн, сплачений останнім при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved