Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-05 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває із відповідачем у шлюбі з 04 серпня 2017 року, від даного шлюбу у них є малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейне життя, шлюб існує лише формально, сім`я фактично припинила своє існування, сторони проживають окремо з весни 2024 року. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 12 серпня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 04 серпня 2017 року за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 29 серпня 2017 року. Сім`я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають окремо. Спільне життя подружжя не склалося через втрату почуття взаємної поваги та любові. Подружні відносини сторони припинили. Сторони заперечують можливість примирення і збереження сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, небажання сторін зберегти подружні відносини, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Підстав для відмови в позові немає. Відтак, шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1211 грн 20 коп відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved