Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-29 00:00:00

12.08.2024 року [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою від 13.08.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У поданій до суду позовній заяві представника позивачки, адвокат Костромін Н. Р. зазначає, що позивачка [PERSON] з 19.11.1994 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з часом відносини сторін суттєво погіршились. Кожен із них має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, протягом десяти місяців сторони спільно не проживають.\~ Неповнолітніх дітей у них немає. Позивачка вважає, що примирення сторін неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві представник позивачки,адвокат Костромін Н. Р. просить розгляд справи проводити без її та позивачки участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 30.08.2024 року подав до суду заяву, в якій вказав про визнання позовних вимог та просить розгляд справи проводити без його участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: \~ \~ \~ \~19.11.1994 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 522. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, не вживають заходів для примирення, відповідач не висловив жодних заперечень проти розірвання шлюбу, визнає позов. \~Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Згідно з положеннями ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, скориставшись вказаним правом, вказала про залишення їй прізвища, набутого у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Тому \~шлюб сторін слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved