Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та після уточнення позовних ваимог, які в остаточній редакції зводяться до наступного: позивач просить визнати недійсним та скасувати договір комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 року, який укладений між [PERSON] та ТОВ «П.О.С.Т.» в особі [PERSON] з продажу транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , укладений 02.09.2023 року за номером 6508/23/003069 між ТОВ «П.О.С.Т.» та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб: автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . Здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідачів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 18.05.2017 року, позивач є власником транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний транспортний засіб позивач постійно зберігав на автостоянці за адресою: [ADDRESS] . Останній раз зазначений транспортний засіб [PERSON] залишив на стоянці 13.08.2023 року і поїхав до м. Краматорська. 03.09.2023 року о 23 г. 30 хв., коли позивач перебував в місті Краматорську, йому зателефонував власник автостоянки, де він залишив свій транспортний засіб та повідомив, що йому надали до огляду документи на автомобіль, згідно яких [PERSON] начебто вже продав свій транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] . Після цього позивач зателефонував на лінію «102» і повідомив про викрадення свого транспортного засобу. 04.09.2023 року після приїзду до міста Дніпра, він звернувся до чергової частини ВП № 3 Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про злочин. Вказана заява була зареєстрована і розпочате кримінальне провадження (ЄРДР за № 1202304160001397 від 04.09.2023 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України. В подальшому, працівниками поліції було встановлено, що належний [PERSON] транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , було викрадено зі стоянки, а потім незаконно, без оригіналу свідоцтва на транспортний засіб, оригінальних ключів та без присутності [PERSON] ,. було переоформлено на іншу особу працівниками сервісного центру ТСЦ 1249, розташованого у місті Дніпрі. 04.09.2023 року місцезнаходження транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , було встановлено і автомобіль був поставлений на майданчик для автомобілів до ВП № 3 Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській, де від зберігався до 12 години 07.09.2023 року. Крім того 04.09.2023 року у [PERSON] працівниками поліції були вилучені ключі та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] . Транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключі [PERSON] повернули 07.09.2023 року під розписку про зберігання. З документів, які є в кримінальному провадженні (ЄРДР за № 1202304160001397 від 04.09.2023 р.) вбачається, що невідомі особи 01.09.2023 року, використовуючи підроблений паспорт позивача, начебто від його імені, уклали договір комісії № 6508/23/1/004041 з ТОВ «П.О.С.Т.» в особі [PERSON] , згідно умов якого позивач нібито передав належний йому автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , для реалізації від свого імені вказаному підприємству. Також невідомими був підроблений акт технічного стану від 01.09.2023 року автомобіля «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , де з одного боку стоїть підпис [PERSON] , печатка ТОВ «П.О.С.Т», а з іншого боку начебто підпис [PERSON] . Наступного дня було укладено договір куплі-продажу транспортного засобу № 6508/23/003069, згідно якого ТОВ «П.О.С.Т.», діючи нібито від імені [PERSON] , продало належний останньому транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , громадянину [PERSON] 07.09.2023 року, діючи на підставі фальшивих документів і не маючи оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] , в територіальному сервісному центрі № [NUMBER] Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, провів перереєстрацію належного позивачу автомобіля «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , на своє ім`я, отримавши новий державний номерний знак [NUMBER] та нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 07.09.2023 року. Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідницького єкспертно - криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-23/41208-ПЧ від 16.11.2023 року підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент» 2-го екземпляра акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент» 2-го екземпляра договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. 22.09.2023 року, з метою запобігання подальшого незаконного переоформлення транспортного засобу, ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська (справа № 205/9233/23) на транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», чорного кольору, vin: JTMСТ05J905000863був накладений арешт. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не ґрунтується на нормах законодавства України. Крім того, пояснив, що в вересні 2023 року він від знайомого дізнався про те, що продається автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , по ціні 15000 доларів США. Автомобіль знаходився у м. Дніпрі, проте продавався через автомобільний майданчик у м.Києві - ТОВ «П.О.С.Т.». Він подивився автомобіль, йому сподобався, крім того він промоніторив вартість і зрозумів що така ціна є досить привабливою, тож звернувся до свого дядька та взяв у борг кошти, 02.09.2023 року поїхав до міста Києва та придбав автомобіль засіб «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору по ціні 15000 доларів США у ТОВ «П.О.С.Т.», які діяли на підставі договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 року від імені [PERSON] , він уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6508/23/003069 від 02.09.2023 року. На прохання ТОВ «П.О.С.Т.» ціна в договорі була вказана як і в і комісії - 20000,00 грн., в той час як в дійсності він заплатив 15000,00 доларів США. Він забрав документи, приїхав до м. Дніпро, та поїхав до Територіального сервісного центру № 1249 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області і отримав свідоцтво про реєстрацію СТ0505895 від 07.09.2023 року. Тож він придбав автомобіль у визначеному законом порядку та з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Проте згодом його затримали і повідомили, що його автомобіль арештовано і забрано на штрафмайданчик, так як власник автомобіля [PERSON] нібито не продавав автомобіль. Його забрали до поліції, де взяли з нього пояснення. Крім того, він також подав заяву про вчинення кримінального злочину стосовно шахрайських дій та незаконного заволодіння його - 15000,00 доларів США. Обидві справи ще не розглянуто. Як згодом йому стало відомо, що поліція передала придбаний ним автомобіль [PERSON] , при цьому не було доведено слідство до кінця, не було повністю з`ясовано роль саме [PERSON] у даній оборудці - зокрема можливість участі саме [PERSON] у шахрайській схемі продажу його автомобіля з метою заволодіти як його коштами, та як в подальшому повернути назад автомобіль. Тож в даному випадку саме він є потерпілим у подвійному розмірі. Слідство не завершено. Тож на сьогодні не можливо відкидати таку вірогідність, що [PERSON] працював у змові з іншими особами, або можливість того що саме він підписав договір з наперед умислом змінивши підпис, щоб заволодіти і його коштами і залишити автомобіль. Тому, вважає, що доки не розглянуто кримінальну справу та не встановлено роль та можливу участь [PERSON] у даній оборудці, не можливо задовольнити такі позовні вимоги позивача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Крім того, пояснив суду, що він притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «П.О.С.Т.», повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. Третя особа територіальний сервісний центр №1249 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області надав суду письмові пояснення, в яких зазначили, що не мають претензій до учасників справи, оскільки абзацем 16 пункту 8 Порядку № 1388, встановлено, що копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин відноситься до документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Абзацом другим пункту 35 Порядку №1388 чітко визначені наступні вимоги: «Підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрацію та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтва про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку». Крім того, заперечує проти задоволення судом вимог про зобов`язання вчинення реєстраційних дій у відношенні спірного транспортного засобу за позивачем, посилаючись на те, що третя особа зобов`язана виконувати усі вимоги Прядку №1388 при здійсненні реєстраційних операцій та сервісні центри МВС наділені дискреційними повноваженнями у вирішенні питань реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів. Враховуючи викладене, просять зазначену справу розглянути за відсутності їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023041690001397 від 04.09.2023 р., на підставі заяви [PERSON] , внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, що 04.09.2023 р. до ВП №3 ДРУП в ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , в якій просить прийняти міри до невстановлених осіб, які 03.09.2023 р., близько 23-30 год.. знаходячись за адресою: [ADDRESS] , за попередньою змовою, незаконно заволоділи транспортним засобом «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причинивши майнову шкоду заявнику (ЄО20311) (а.с.8, 9). Згідно протоколу огляду предмету від 04.09.2023 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , Центром 1443, дата першої реєстрації 17.10.2012 р., дата реєстрації 18.05.2017 р., власником транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , чорного кольору є [PERSON] (а.с.11, 12). Згідно протоколу допиту потерпілого від 04.09.2023 р. [PERSON] , останній пояснив, що у 2022 р. він переїхав з м.Краматорськ до м.Дніпра, де залишив на автостоянці по вул.Шодуарівській, 6 свій автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , яка охороняється цілодобово. 13.08.2023 р. він залишив автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , на вказаній стоянці, та повідомив охоронцю та власнику автостоянки про те, що він залишає автомобіль приблизно на три тижні, оплату за місце виконає після приїзду або відправить гроші на карту. Він поставив автомобіль на сигналізацію, в автомобілі був повний бак газу та бензину. 03.09.2023 р. близько 23-30 год. йому зателефонував власник автостоянки на ім`я [PERSON] з номеру телефону [NUMBER] та почав запитувати чи не продав він свій автомобіль, на що він відповів, що не продавав. Особи, які знаходяться на стоянці показали йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, де був зазначений новий власник автомобіля та договір купівлі-продажу. Після цього він зателефонував на лінію «102» (а.с.10). Згідно протоколу допиту свідка від 04.09.2023 р. [PERSON] , останній пояснив, 07.09.2023 р. до ТСЦ №1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області особисто звернувся [PERSON] , який бажав зареєструвати транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2023 р., який був складений між ТОВ «П.О.С.Т.», код ЄДРПОУ 37782480 та [PERSON] [PERSON] звернувся до їх установи з переліком документів, які необхідні для перереєстрації транспортного засобу без перевірки його експертом, повідомив, що минуле свідоцтво ним було втрачено 05.09.2023 р. на заправці «WOG» район Петровського. [PERSON] було видано свідоцтво СТО № [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.13-14, 18). Згідно заяви №1648296692 від 07.09.2023 р. [PERSON] звернувся до ТСЦ 1249 з вимогою провести операцію «308 перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ)» і надати послуги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 р. №795 та наказу МВС України від 10.02.2012 р. №103 - «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, перша реєстрація 17.10.2012 р. (а.с.15). Згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу №6508/23/003070 від 02.09.2023 р., на підставі договору від 02.09.2023 р. №6508/23/003069, ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб (а.с.16). Згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу №6508/23/003069 від 02.09.2023 р., ТОВ «П.О.С.Т.», який є комісіонером та діє у відповідності до п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 р. та на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії №6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р., в особі відповідального [PERSON] , уповноваженого наказом (дорученням) продав [PERSON] транспортний засіб «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.17). Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.09.2023 р., старший слідчий СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Красовський А.Г. в рамках кримінального провадження №12023041690001397, ознайомився з установчими документами ТОВ «П.О.С.Т.» та документами з проводу продажу автомобіля «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та вилучила довідка ЄДРП, виписка з реєстру, протоколи установчих зборів, наказ на директора (2 шт.), довідка (завірені копії) (а.с.19-20). Згідно договору комісії №6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р. [PERSON] доручив ТОВ «П.О.С.Т.» в особі [PERSON] вчинити декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.23). Згідно акту технічного стану транспртногшо засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р., технічний стан транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] або його складової частини, що має ідентифікаційний номер задовільний (а.с.24). Згідно висновку про вартість майна станом на 20.12.2023 р. ФОП [PERSON] , середня вартість транспортного засобу «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , становить 924131,00 грн. (а.с.83-87). Згідно висновку судового експерта №СЕ-19/104-23/41208-ПЧ від 16.11.2023 р. ДНДЕКЦ [PERSON] , чи виконаний підпис від імені [PERSON] у графі: «Комітент» 1-го екземпляра акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6508/23/0044041 від 01.09.2023 р., договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р. (зі штампами «АНУЛЬОВАНО» - не надалось можливим за причинами, викладеними у дослідницькій частині висновку експерта. Підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент» 2-го екземпляра акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р. виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Чи виконаний підпис від імені [PERSON] у графі: «Комітент» 1-го екземпляра договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р. (зі штампами «АНУЛЬОВАНО» - не надалось можливим за причинами, викладеними у дослідницькій частині висновку експерта. Підпис від імені [PERSON] у графі «Комітент» 2-го екземпляра договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р. виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.25-28). Відповідно до частин 1, 2 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У статті 41 Конституції України, статті 321ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200(далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з пунктами 12, 16, 17 Порядку № 1200 оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерством внутрішніх справ (далі - МВС) і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта). Судом встановлено, що реєстрація транспортного засобу - «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , за відповідачем [PERSON] відбулася 07.09.2023 року на підставі договору комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 р., укладеного із комісіонером TOB «П.О.С.Т.» та комітентом [PERSON] та договору купівлі-продажу № 6508/23/003069 від 02.09.2023 року, укладеного між TOB «П.О.С.Т.» та [PERSON] . Водночас, позивач стверджує, що не укладав договору комісії із TOB «П.О.С.Т.» та не уповноважував цього відповідача вчиняти будь-які дії, в тому числі відчужувати спірний автомобіль, у зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 12023041690001397 від 04.09.2023 року. Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/41208-ПЧ від 16.11.2023 р. ДНДЕКЦ року встановлено, що підпис від імені [PERSON] у договорі комісії № 6508/23/1/004041 від 01.09.2023 року\~виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Висновок експерта складено відповідно до вимог чинного законодавства в рамках кримінального провадження 12023041690001397 від 04.09.2023 року. Експерта попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтею384,385 КК України. Стороною відповідача не надано доказів на спростування вказаного висновку експерта чи його оскарження. Відтак вказаний висновок слід взяти до уваги, враховуючи постанову Верховного Суду № 363/2043/16-ц від 28 липня 2020 року. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як висновками експертів (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України). Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд зауважує, що обставини, які вбачаються із висновку почеркознавчої експертизи, щодо неналежності підпису позивача у договорі комісії, є достатніми для встановлення відсутності волі позивача на вчинення цього правочину. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Враховуючи вищевикладене вимога позивача про визнання договору комісії недійсним підлягає задоволенню. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною 1 статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За змістом частини першої статті 387ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як передбачено частинами першою-третьою статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Тобто добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. При цьому за змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не підписував договору комісії, а тому такий правочин в силу закону між комісіонером TOB «П.О.С.Т.» та комітентом [PERSON] не укладався. Тобто, волі позивача на відчуження спірного транспортного засобу не було, однак на підставі договору купівлі-продажу 6508/23/003069 від 02.09.2023 року, укладеного між TOB «П.О.С.Т.» та [PERSON] належний позивачу автомобіль «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , було перереєстровано на нового власника. Відтак, оскільки спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею, на підставі неукладеного договору комісії та договору купівлі-продажу було продано [PERSON] , отже майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним та щодо витребування майна з володіння [PERSON] автомобіля марки Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] та визнання права власності на нього за позивачем. Отже, оскільки в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу позов підлягає задоволенню, тому державна реєстрація права власності за [PERSON] на автомобіль марки «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , підлягає скасуванню. Відповідно до ст.ст. 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Згідно із частинами першою, четвертою, дев`ятою статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ(далі - Закон № 3353-ХІІ) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Із аналізу норм зазначеного закону можна зробити висновок, що державна реєстрація транспортних засобів спрямована на впорядкування відносин між учасниками дорожнього руху, у тому числі і в частині обліку транспортних засобів на підставі вже існуючого права (власності, користування), а не у розумінні реєстрації права на транспортний засіб, яка пов`язана саме з виникненням відповідного права. Як передбачено пунктом 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:…- договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Таким чином, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів. Витребування з володіння [PERSON] автомобіля марки Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] та визнанням права власності на нього за позивачем, є достатньою підставою для скасування реєстрації транспортного засобу - автомобіля марки Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , за [PERSON] , скасування державної реєстрації зняття з обліку рухомого майна автомобіля - Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] з [PERSON] та перереєстрацію транспортного засобу за позивачем та потребує захисту такого права боку з суду, так як відрегульовано законом. Таким чином позовні вимоги позивача про перереєстрацію транспортного засобу автомобіля «Toyota\~Land Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, vin: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] на ім`я [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. У порядку статті 141Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. по 536,80 грн. з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: partial