Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

ТОВ «Коллект\~Центр» звернулося\~до суду\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що 26.04.2021 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 4064736, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою процентів за ставкою 1,9 % в день на строк 30 днів. 24.01.2022 укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про надання споживчого кредиту № 4064736 від 26.04.2021. У свою чергу, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, у т.ч. за договором про надання споживчого кредиту № 4064736 від 26.04.2021. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту відповідач має заборгованість у розмірі 52\~656,04 грн., з яких : 16 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 35\~850,00 грн. заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення прав вимоги, 264,00 грн. інфляційні втрати та 42,04 грн. 3 % річних. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4064736 від 26.04.2021 в розмірі 52\~656,04 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 23 серпня 2024 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 26.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір про надання споживчого кредиту № 4064736, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 20 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою стандартної процентної ставки, яка становить 1,9% в день та застосовується у межах строку кредиту. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Відповідно до розділу 4 договору про надання споживчого кредиту № 4064736 строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному пп.4.2 (пп.4.2.1-4.2.4) договору, або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1-4.3.2) договору. Згідно з п.4.3 договору про надання споживчого кредиту № 4064736 визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 договору. Відповідно до додатку № 1 та додатку №2 до договору про споживчий кредит №4064736 від 26.04.2021 року, які містять графік платежів та паспорт споживчого кредиту за договором, відповідно до якого: визначено дату повернення кредиту 26.05.2021, сума кредиту 20 000,00 грн., суму нарахованих процентів за стандартною ставкою 11\~400,00 грн., суму нарахованих процентів за зниженою ставкою 3\~420,00 грн., орієнтовну загальну вартість кредиту за стандартною ставкою 31\~400,00 грн., орієнтовну загальну вартість кредиту за зниженою ставкою 23\~420,00 грн. Відповідно до п.2.1 договору про споживчий кредит №4064736 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно з повідомленням ТОВ ФК «Вей Фор Пей» відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.17 було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема, 26.04.2021 на суму 20\~000,00 грн. маска картки [NUMBER] , код авторизації 928729, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-18041419. Згідно з інформацією за укладеним договором №4064736 від 26.04.2021 з позичальником [PERSON] , наданою ТОВ «Авентус Україна», загальна заборгованість за кредитом становить 52\~350,00 грн. 24.01.2022 укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у т.ч. за договором №4064736 від 26.04.2021. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4064736, загальна сума заборгованості 52\~350,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16\~500,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 35\~850,00 грн. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, у т.ч. за кредитним договором №4064736 від 26.04.2021. Відповідно до довідки ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість за договором №4064736 становить 52 656,04 грн., з яких 16 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 35 850,00 грн. заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення прав вимоги, 264,00 грн. інфляційні втрати та 42,04 грн. 3 % річних. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4064736, загальна сума заборгованості 52\~656,04 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16 500,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 35 850,00 грн., відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно з ст.625 ЦК України 306,04 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Проте, враховуючи, що взяті на себе зобов`язання позичальник не виконує належним чином, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів та нарахованих на них відсотків. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість за тілом кредиту становить 16\~500,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 35\~850,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно наданого розрахунку, договір було автопролонговано 26.05.2021 року в зв`язку з наявною заборгованістю за кредитом на дату закінчення строку кредиту, що не суперечить умовам п.4.3 договору про надання споживчого кредиту № 4064736. При цьому, оскільки за умовами п. 4.3 договору про надання споживчого кредиту вказано, що загальний термін пролонгації не може перевищувати 90 днів, нарахування процентів з 25.08.2021 року суд вважає неправомірним, оскільки дата повернення кредиту за договором - 26.05.2021 року, а максимальний загальний строк пролонгації 90 днів. Аналізуючи наданий суду детальний розрахунок боргу, суд встановив, що відсотки за користування кредитом до 24.08.2021 року були нараховані у відповідності до умов договору, проте, сума нарахованих відсотків за період з 25.08.2021 року стягнута з відповідача бути не може, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування з урахуванням пролонгації. Таким чином, відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню та сплаті відсотків належним чином не виконував, а отже зобов`язаний повернути позивачу, який набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 4064736 від 26.04.2021 року борг в загальному розмірі у сумі 33\~540,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16\~500,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 17\~040,00 грн. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступником ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022, було нараховано інфляційні втрати за лютий 2022 року в розмірі 264,00 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 24.01.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 42,04 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь ТОВ "Коллект центр" як правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, підлягають стягненню індекс інфляції 264,00 грн. та 3% річних 42,04 грн., передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4064736 від 26.04.2021 в загальному розмірі у сумі 33 846,04 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 16 500,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 17 040,00 грн., індекс інфляції в розмірі 264,00 грн. та 3% річних в розмірі 42,04 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 33 846,04 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 64,28 % ((33 846,04 грн. задоволені вимоги) / ( 52 656,04 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1 946 грн. 40 коп. (3 028,00 грн. сплачений судовий збір * 64,28 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені ним судові витрати включають в себе, крім судового збору, витрати за правову допомогу, згідно ст. 137 ЦПК України, у розмірі 13 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано, зокрема, Договір № 02-01/2023 про надання правничої допомоги від 02 січня 2023 року, витяг з акту про надання юридичної допомоги, заявка на надання юридичної допомоги від 26.04.2024. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Звернення до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 13 000,00 грн. за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. За таких обставин, беручи до уваги часткове задоволення позову, дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, суд прийшов до висновку про можливість зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача до 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial