Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у червні 2021 року подано позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року в загальній сумі 14360,95 грн., яка станом на 31.03.2021 року складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8100,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 1142,90 грн., 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 432,74 грн., втрати від інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 635,31 грн., та пені в сумі 4050,00 грн. Позов мотивований тим, що 21 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем було укладений договір позики № AG7679711. 22 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 22-08/2019, відповідно до умов якого до Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року. Оскільки відповідач зобов`язання за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року належним чином не виконала та відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 13292,90 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8100,00 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 1142,90 грн., та заборгованість по пені в сумі 4050,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання (том 1, а.с.65). Через канцелярію суду відповідачем надано відзив на позов (вх. № 2505 від 21.01.2022 року) в якому остання заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що 21 травня 2019 року по відношенню до відповідача, яка в цей час перебувала в Австрії, невідомими та невстановленими органами Національної поліції України до цих пір особами, вчинено злочин, взламаний особистий акаунт в її мобільному телефоні, внаслідок чого було викрадено особисті кошти, які знаходились на карткових рахунках відповідача. З даного приводу, після повернення в Україну остання звернулась із відповідною заявою до правоохоронних органів, якими було порушено кримінальне провадження № 12019120020005309. Також, в період червня 2019 року місяця 2019 року, відповідачу стало відомо, що невстановлені особи, використовуючи її особисті дані та мобільний номер телефону, отримали електронні онлайн-кредити в різних фінансових установах. З даного приводу відповідач також звернулась до правоохоронних органів із відповідною заявою, якими було порушено кримінальне провадження № 12019120020003963. Таким чином, ніяких правочинів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» визначеним цивільним кодексом, відповідач не вчиняв ні в усній, ні в письмовій формі, та ніяких грошових коштів не отримував. Крім того вказує, що договір позики № AG 7679711 укладено за допомогою електронного підпису, відповідачем не підписувався, ідентифікатор відповідач не отримував та не реєструвався у інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», і доказів які б спростовували зазначений факт, позивачем не надано. Також, позивачем не надано доказів, що відповідач отримала кошти по вищевказаному договорі. А відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову (том 1, а.с.89-97). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 січня 2022 року на підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (том 1, а.с.104). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 січня 2022 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Водафон Україна» інформацію про місце розташування пристрою для здійснення з`єднання в мобільній мережі (телефон, ноутбук, планшет, інше) по телефонному номеру [NUMBER] в період з 20.05.2019 року по 22.05.2019 року. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» інформацію та підтверджуючі документи стосовно того, на який рахунок та в якій банківській установі були переказані грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень за кредитним договором № AG7679711 від 21.05.2019 року (том 1, а.с.106). На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 січня 2022 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» направлено до суду заяву (вх. № 17300 від 24.06.2022 року), в якій повідомлено, що вся інформація, необхідна для підтвердження видачі кредитних коштів, наявна у позивача або може бути передана у відповідності та порядку, передбаченому договором відступлення прав вимоги № 22-08/2019. Отже, позивач є розпорядником такої інформації з моменту переходу права вимоги, а у разі необхідності отримати додаткову інформацію (документи), сторони встановили у договорі особливий порядок для цього. Отже, у разі отримання необхідних документів, позивач мав звернутись з зазначеними запитами у відповідності до умов договору відступлення. Однак, жодних запитів, що отримання документів по [PERSON] , у відповідності до умов договору відступлення прав вимоги, товариство не отримувало (том 1, а.с.134-145). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 листопада 2022 року витребувано у приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» інформацію про місце розташування пристрою для здійснення з`єднання в мобільній мережі (телефон, ноутбук, планшет, інше) по телефонному номеру [NUMBER] в період з 20.05.2019 року по 22.05.2019 року. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» інформацію та підтверджуючі документи стосовно того, на який рахунок та в якій банківській установі були переказані грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором AG7679711 від 21.05.2019 року (том 1, а.с.158). Через канцелярію суду позивачем подано пояснення (вх. № 6924 від 01.03.2023 року), в яких останній зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» не виконало і продовжує свідомо не виконувати умови договору відступлення прав вимоги, при цьому вводить суд в оману, повідомляючи що всі витребовувані судом документи знаходяться у позивача, оскільки у відповідності до договору відступлення прав вимоги, для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надав новому кредиторові документацію, в порядку передбаченому договором (том 1, а.с.161-168). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. В судове засідання призначене на 22 серпня 2024 року представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання (вх. № 21188 від 14.05.2024 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. (том 2, а.с.12-19). Відповідач та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність. В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (том 2, а.с.6), причини неявки суду не відомі. Розглянувши наявні матеріали справи, залсухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно договору позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , позикодавець надав позичальнику позику в сумі 5000,00 грн., з відсотковою ставкою по пені 1,5 % (том 1, а.с.13). Додатковою угодою № АМ3140422 від 21.05.2019 року до Спеціальних умов договору позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , позикодавець надав позичальнику позику в сумі 8100,00 грн., з відсотковою ставкою по пені 1,5 % (том 1, а.с.14). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 22 серпня 2019 року укладено договір відступлення прав вимоги № 22-08/2019. За умовами пункту 6.1 якого у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників які виникли у кредитора внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржниками кредитних коштів, та які входять до портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, визначаються станом на дату підписання сторонам актів прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2) (том 1, а.с. 21-33). Згідно з реєстром боржників № 1 від 22.08.2019 року до договору відступлення прав вимоги № 22-08/2019 від 21.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), за договором № L509480 від 21 травня 2019 року (том 1, а.с.36-39). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року становить в загальній в загальній сумі 14360,95 грн., яка станом на 31.03.2021 року складається з: заборгованості за кредитом в сумі 8100,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в сумі 1142,90 грн., 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 432,74 грн., втрати від інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 635,31 грн., та пені в сумі 4050,00 грн (том 1, а.с.18-20), яку і заявив до стягнення позивач. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електоронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частина перша стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Доводи відповідача про взламаний особистий акаунт в її мобільному телефоні, підтверджуються листом № 257/38/17/Кр-2019 від 05.07.2019 року Придніпровського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України, в якому зазначено, що під час розслідування кримінального провадження № 12019120020003963 за заявою [PERSON] , було встановлено, що невстановленими особами було здійснено деактивацію та подальший перевипуск сім-карти мобільного оператора ПРАТ «Водафон» [NUMBER] , та використовуючи вказаний номер отримали онлайн-позику на веб-ресурсі http:www.dinero.ua (том 1, а.с.97). Водночас, позивачем вказані обставини проігноровані і під час розгляду справи позивач не виклав свою позицію щодо доводів відповідача. Натомість, позивачем на підтвердження переходу грошової вимоги до відповідача долучено реєстр боржників № 1 від 22.08.2019 року до договору відступлення прав вимоги № 22-08/2019 від 21.05.2019 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), за договором № L509480 від 21 травня 2019 року (том 1, а.с.36-39). При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року, за яким останній не набув права вимоги, а отже і права на звернення до суду щодо стягнення заборгованості за вищевказаним договором позики. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано до суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів переходу до нього право грошової вимоги до відповідача за договором позики № AG 7679711 від 21.05.2019 року, як і не надано належних доказів отримання відповідачем грошових коштів у позику, не спростовано і інформацію про отримання таких коштів не встановленими особами під час вчинення шахрайських дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не доведені, а отже є такими, що не підлягають задоволенню. Судові витрати у відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд залишає по фактично понесеними позивачем.

Outcome: dismissed