Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що 01 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2117 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння маж ними, розходження поглядів на сімейні відносини та втрату почуття любові. Сторони не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть тривалий час. Спільних дітей сторони не мають. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Рішення про розірвання шлюбу подружжя прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, примирення неможливе. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 серпня 2024 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву про визнання позовної заяви, в якій просить позов задовольнити, а шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві від 01 вересня 2012 року, актовий запис № 2117, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінено на [PERSON] . За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved