Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь кошти сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] в розмірі 34425,00 грн., а також судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що вона [PERSON] зареєстрована а проживає за адресою: [ADDRESS] , вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. Зазначає, що у вказаному будинку, на відокремленій площі також проживає її донька [PERSON] , яка фактично знаходиться на її утриманні та більше десяти років не сплачує за комунальні послуги і не має наміру їх сплачувати пропорційно до площі користування. При цьому, позивачка вказує, що нею постійно здійснюється оплата житлово-комунальних послуг на утримання будинку, що підтверджується відповідними квитанціями на загальну суму 68849,97 грн. Так нею було сплачено у січні 2021 року на загальну суму 720,49 грн. за послуги постачання холодної води та водовідведення, газу та розподілу газу; у лютому 2021 року на загальну суму 4409,70 грн. за послуги газу та розподілу газу; у березні 2021 року на загальну суму 540,40 грн. за послуги постачання холодної води та водовідведення; у квітні 2021 року на загальну суму 1858,70 грн. за послуги постачання холодної води та електроенергії; у травні 2021 року на загальну суму 1188,00 грн. за послуги електропостачання; у червні 2021 року на загальну суму 10144,30 грн. за послуги постачання холодної води та водовідведення, електропостачання та газопостачання; у липні 2021 року на загальну суму 862,40 грн. за послуги постачання холодної води та електропостачання; у серпні 2021 року на загальну суму 889,10 грн. за послуги газопостачання; у вересні 2021 року на загальну суму 13080,70 грн. за послуги постачання холодної води, монтаж та перевірка лічильника води, електропостачання та газопостачання; у жовтні 2021 року на загальну суму 6642,80 грн. за послуги постачання холодної води та газопостачання; у листопаді 2021 року на загальну суму 1026,30 грн. за постачання холодної води, електроенергію та газопостачання; у січні 2022 року на загальну суму 837,20 грн. за послуги електропостачання; у лютому 2022 року на загальну суму 1535,60 грн. за послуги постачання холодної води, електропостачання та газопостачання; у березні 2022 року на загальну суму 1036,40 грн.; у травні 2022 року 16,00 грн.; у липні 2022 року на загальну суму 1349,40 грн.; у серпні 2022 року на загальну суму 47,74 грн.; у вересні 2022 року 229,90 грн.; у жовтні 2022 року на загальну суму 4271,10 грн. за послуги з газопостачання, електропостачання та водопостачання; у листопаді 2022 року на загальну суму 1124,60 грн. за послуги водопостачання та електропостачання; у січні 2023 року на загальну суму 2303,60 грн., у квітні 2023 року 1431,30 грн., у вересні 2023 року 1004,50 грн., у грудні 2023 року 7880,00 грн., у січні 2024 року 1640,60 грн. Позивачка зазначає, що нею були понесені витрати на комунальні послуги у 2021 році на суму 41362,89 грн., у 2022 році 9565,14 грн., у 2023 році 14260,00 грн., крім того витрати на вивіз сміття на суми 1510,00 грн., 2007,50 грн., 144,44 грн., що разом складає 68849,97 грн. Так як відповідачка займає житлову площу рівну площі яка знаходиться у користуванні позивача, позивач [PERSON] вважає, що [PERSON] зобов`язана сплачувати комунальні послуги в розмірі не менше 50% та на підставі діючих норм з останньої необхідно стягнути 50% сплачених позивачкою коштів за житлово-комунальні послуги, що складає 34425,00 грн. Також позивачка зазначає, що у неї відсутні інші джерела фінансування, окрім її пенсії, та на даний час має заборгованість за спожитий газ в розмірі 49377,48 грн., яку необхідно сплатити. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.04.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення сплати за комунальні послуги. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 03.09.2024 року позивачка не з`явилася, проте 03.09.2024 року від неї надійшла заява у якій вона просила розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 21.07.2017 року, вбачається, що 49/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2-7132, посвідченого 26.10.1979 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. Згідно Довідки ТОВ «Центр судових інженерно-технічних експертиз та архітектури» щодо порядку, що склався, користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS] інв від 11.06.2019 року, на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. від 19.04.2012 року №1430, 6/100 частин домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] ; згідно договору купівлі-продажу №2-7132 посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 26.10.1979 року 49/100 частин домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] ; 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] ; 23/100 частин домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] . Квитанції, що містяться в матеріалах справи, підтверджують факт оплати послуг за період з 2021 року по січень 2024 року з водопостачання, газопостачання, електропостачання та вивозу сміття щодо будинку [ADDRESS] . Платником у квитанціях зазначено [PERSON] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ч.1 ст. 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 13 Конституції України та ч.4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Нормами статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно з ч.1 ст.10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідно до п.п. 5 та 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини з статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Стаття 156 ЖК України визначає права і обов`язки членів сім`ї власника жилого будинку (квартири). Так, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку(квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Так, за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку(квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] фактично просить стягнути з відповідача 1/2 частину витрат, понесених нею по оплаті житлово-комунальних послуг, зазначаючи, що відповідачка [PERSON] її донька, яка проживає разом з нею в будинку [ADDRESS] . При цьому, позивачем жодними доказами не доведено та судом не встановлено, що відповідач [PERSON] є власником домоволодіння або є членом сім`ї власника домоволодіння - [PERSON] і, що вона проживає разом з останньою за адресою: [ADDRESS] і користується послугами з централізованого постачання холодної води, газопостачанням та електроенергією за вказаною адресою. Крім того, позивачем навіть не доведено існування такої людини як [PERSON] , а також те, що вона є її донькою. Матеріали справи не містять копії свідоцтва про народження [PERSON] , відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт проживання такої особи за адресою: [ADDRESS] . Отже, з урахуванням вказаного вище, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши усі наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності та даючи їм оцінку, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. П. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Outcome: dismissed