Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

06.08.2024 року у вище вказаній справі Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким позов задоволено частково, ухвалено стягнути з [PERSON] , а також [PERSON] і [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» по 3297,50 грн. заборгованості з кожного, а також по 84,82 грн. судового збору з кожного; взадоволенні решти позовних вимог - відмовити. При ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., які [PERSON] понесла в зв`язку розглядом даного позову в суді. Враховуючи, що в позові відмовлено на 91,6%, представник відповідачів просить стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь відповідачів пропорційно до позовних вимог 9160 грн. витрат на правничу допомогу, що становить 91,6% від 10 000 грн. Додатково зазначає, що розмір гонорару представника відповідачів є фіксованим згідно умов укладеного між ними договору, внаслідок чого адвокат не повинен підтверджувати його, правовим обґрунтуванням чого є позиція, викладена в постанові КАС ВС від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19. Представник позивача подав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по судових витратах, просить визнати надані представником відповідачів докази, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги від 18.04.2024 р., квитанції № 276191 від 18.04.2024 р. - неналежними, недопустимими та такими, що подані з пропуском процесуальних строків; ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по судових витратах представника відповідачів по справі № 686/8455/24. В обґрунтування поданих заперечень посилається на те, що представником на доведення обсягу наданої правової допомоги наданий лише договір про надання професійної правничої допомоги по цивільній справі та квитанція про сплату професійної правничої допомоги. Однак за допомогою наданих документів взагалі неможливо визначити дійсний обсяг наданих робіт адвокатом, а також часу, який був витрачений під час підготовки судових засідань, написання заяв, клопотань по справі. Таким чином, відсутність документального підтвердження фактичного обсягу наданих послуг адвокатом перешкоджає справедливому визначенню розміру наданої професійної правничої допомоги. Вартість послуг адвоката, заявлених представником відповідача у справі № 686/8455/24, є суттєво завищеною, необґрунтовано високою, не відповідає ринковим цінам за аналогічні послуги та не відповідає критерію розумності та співмірності зі складністю і тривалістю справи. Представником відповідачів не був наданий до суду відзив на позовну заяву та жодні інші процесуальні заяви та клопотання під час розгляду справи; він лише декілька разів з`явився на судові засідання - 10.07.2024 та 06.08.2024 р. Крім того, звертає увагу суду, що під час розгляду справи № 686/8455/24 під час судового засідання 10.07.2024 р. судом досліджувалось питання про наявність спадкової маси після смерті [PERSON] . Представнику відповідачів було достовірно відомо про наявність у власності спадкодавця квартири загальною площею 79,7 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , оскільки в матеріалах нотаріальної справи (копія якої міститься в матеріалах справи № 686/8455/24) був наявний витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте представник відповідачів умисно стверджував, що у [PERSON] відсутнє майно та що відповідачі нічого не успадкували. Дані доводи не можуть свідчити про надання професійної правничої допомоги представником відповідачів, оскільки останній умисно вводив суд та позивача в оману. Наголошує, що ні відповідачем, ні представником відповідача не надано до суду, під час подання процесуальних заяв та протягом розгляду справи, - орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Договір про надання правової допомоги та квитанція про сплату витрат на правову допомогу датовані 18.04.2024 р., проте, представник відповідачів не надавав дані докази на підтвердження витрат на правову допомогу до суду, хоча вони були в нього наявні. Таким чином, вважає, що представник відповідачів вчасно не подав докази щодо понесених витрат на правову допомогу, жодних обставин та підстав поважності ненадання таких доказів до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції представник відповідачів не навів. Відповідачі, їх представник і представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце його проведення, заяв (окрім органу опіки та піклування - про розгляд справи за їх відсутності) не подали. Відсутність учасників справи в судовому засіданні не перешкоджає вирішенню заяви. Дослідивши матеріали справи, слід дійти таких висновків. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Питання щодо стягнення відповідних витрат рішенням суду у даній справі вирішено не було, представником відповідачів заявлено про те, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані в п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду в розмірі в межах 10000 грн. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У даній справі за умовами договору про надання правничої допомоги по цивільній справі від 18.04.2024 (п. 4.4) сторони погодили фіксований розмір гонорару в сумі 10000 грн. за надання правової допомоги клієнтам (відповідачкам) в суді першої інстанції незалежно від обсягу послуг та часу, витраченого представником, та тривалості судового процесу. З квитанції № 276191 від 18.04.2024 вбачається, що на виконання вище зазначеного договору сплачено 10000 грн. В заяві від 16.08.2024 представник відповідачок звернув увагу на те, що за цією єдиною квитанцією було сплачено кошти [PERSON] - 5000 грн. і [PERSON] - 5000 грн. Зазначені обставини відповідають і змісту укладеного між сторонами договору. Також п. 4.4 договору визначено, що детальний опис робіт (наданих послуг) за даним договором не складається. За таких обставин суд виходить з тих доказів, які наявні в матеріалах справи, а саме таких доказів надання правничої допомоги, як участь представника в підготовчому судовому засіданні і в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті, в яких він здійснював представництво інтересів відповідачок. За ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що розмір заявлених відповідачкою витрат на оплату послуг адвоката не в повній мірі відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а саме в частині доведених в межах матеріалів даної судової справи складності наданих послуг (участь в одному підготовчому судовому засіданні та в одному судовому засіданні щодо розгляду справи по суті) та витраченого на їх надання часу (відповідно 36 хв. і 2 години 13 хв.). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. За таких обставин суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який мав би бути визначений з метою компенсації з огляду на часткове задоволення позову, за клопотанням представника позивача дійсно може бути зменшеним - до 5000 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позові АТ «Кредобанк» відмовлено на 91,6%, слід дійти висновку, що витрати на правничу допомогу, надану представником відповідачів, мають бути компенсовані з позивача відповідачкам в сумі 4580,00 грн. Оскільки гонорар сплачено [PERSON] і [PERSON] в рівних частках, то витрати підлягатимуть стягненню в сумі по: 4580,00 грн. : 2 = 2290,00 грн. Стосовно строку на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази витрат на професійну правничу допомогу відповідачок подані у даній справі в установлений строк, беручи до уваги, що рішення суду постановлено 6.08.2024, тобто останній день вище зазначеного п`ятиденного строку припав на неділю, а відповідну заяву подано в понеділок - 12.08.2024. При цьому до закінчення судових дебатів у справі представник відповідачок зробив заяву як про понесення відповідних витрат, так і про їх розмір і майбутнє подання доказів на їх підтвердження. Щодо доводів представника позивача про неналежність та недопустимість поданих представником відповідачок доказів понесення витрат на правничу допомогу суд звертає увагу на таке. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування в контексті поданої заяви про ухвалення додаткового рішення є: наявність підстав для ухвалення додаткового рішення (рішення суду ухвалено, а судові витрати ним не розподілені), факт понесення відповідачками відповідних витрат, підстави їх понесення, порядок обчислення, обґрунтованість розміру. Таким чином, надані копії договору та квитанції є належними доказами, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частин 1, 2 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У даній справі відповідні договір та квитанція не були одержані відповідачками або їхнім представником з порушенням порядку, встановленого законом, навпаки, вони отримані на виконання такого порядку. Крім того, обставини, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення, власне і мають бути підтверджені саме такими засобами доказування, про що свідчать вимоги п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial