Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася у Дубенський міськрайонний суд Рівненської області із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , яким просить визначити тимчасові обмеження його прав. В обґрунтування заяви вказує, що на протязі 2024 року вона та її чоловік [PERSON] спільно із сином [PERSON] , 2014 року народження, проживали за адресою [ADDRESS] . Під час проживання на одному домогосподарстві [PERSON] періодично вчиняв відносно неї фізичне та психологічне насильство, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. 08.05.2024 та в подальшому 08.07.2024 адміністративні матеріали відносно [PERSON] рішенням суду було направлено до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для внесення відомостей в ЄРДР за ст. 126-1 КК України. Однак, вказане кримінальне провадження було закрито, а чоловік надалі вчиняє відносно неї домашнє насильство. Щоб забезпечити дієвий та ефективний захист від вчинення домашнього насильства, змушена звернутися до суду із заявою щодо видачі обмежувального припису. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під підпис. Заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , проживають за адресою [ADDRESS] . Постановами Дубенського міськрайонного суду №559/1216/24 від 08.04.2024 та № 559/1598/24 від 08.05.2024, що набрали законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафів (а.с.13,16-19). Крім того, постановами Дубенського міськрайонного суду №559/2167/24 від 18.06.2024 та №559/2442/24 від 09.07.2024 адміністративні справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУПАП направлено до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення в ЄРДР за ст. 126-1 КК України (а.с.14-15, 20-21). IV. Норми права, які застосував суд. У статті 3\~Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27\~Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч.1 ст.16\~ЦК України та ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Предметом доказування у даній справі є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2,\~3,\~4 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно ст.\~350-6\~ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 (провадження № 61-13257св22) зазначено, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки особи з огляду на наявність передбачених законом ризиків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 (провадження № 61-13257св22) зазначено, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки особи з огляду на наявність передбачених законом ризиків. Відповідно ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.\~350-8\~ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Досліджені судом докази достовірно підтверджують обставини застосування відносно [PERSON] заінтересованою особою психологічного насильства в розумінні ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", визначають ризики продовження чи повторного вчинення насильства та чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. [PERSON] неодноразово був визнаний винним Дубенським міськрайонним судом у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.\~173-2\~КУпАП та ч.2 ст.\~173-2\~КУпАП за вчинення насильства у сім`ї по відношенню до дружини [PERSON] . Крім того, матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУПАП двічі направлялися до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для внесення відомостей в ЄРДР за ст. 126-1 КК України в зв`язку з наявністю ознаки системності вчинення домашнього насильства кривдником. Таким чином, зважаючи на триваючий та системний характер протиправних дій [PERSON] , суд вважає доведеним ризик продовження останнім таких дій по відношенню до заявниці, тому для запобіганню ризику їх продовження щодо [PERSON] та з метою захисту її прав і свобод, вважає за необхідне видати обмежувальний припис.

Outcome: approved