Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді\~2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021, за яким останній отримав кредит на суму 7 500 грн., строком на 30 днів, до 26.05.2021, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021 становить 18 656,25 грн., з яких: 7 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11\~156,25 грн. сума заборгованості за відсотками. 09.06.2022 відповідачем здійснено платіж з метою погашення заборгованості за вказаним договором у розмірі 7\~000 грн. Крім того, 22 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний\~договір №2803121711/450001, згідно якого на умовах строковості, зворотності та платності, відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн., терміном на 20 календарних днів, зі сплатою процентів у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2803121711/450001 в сумі 22 500 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на невиконання [PERSON] умов вищевикладених договорів, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за наступними договорами: № 17443-04/2021 від 27 квітня 2021 року - у загальному розмірі 11\~656,25 грн.; № 2803121711/450001 від 22 липня 2021 року - у загальному розмірі 22 500 грн. Також ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» просило стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2023 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 27 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021, за яким останній отримав кредит на суму 7 500 грн., строком на 30 днів, до 26.05.2021, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу. З матеріалів справи видно, що 25.05.2021, 25.06.2021 та 24.07.2021 відповідач [PERSON] звертався до ТОВ « ФК «Інвеструм» із заявами про відстрочення виконання зобов`язання за вищевказаним договором про надання фінансового кредиту, про що сторонами підписані відповідні Додаткові угоди (а.с. 10-12). Зі змісту Додаткової угоди № 3 від 25.05.2021 до вищевказаного договору, видно, що сторони погодили відстрочення виконання зобов`язання на 30 днів, тобто до 23.06.2021. За умовами даної угоди будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10\~218,75 грн. та складається із: 7\~500 грн. суми кредиту та 2\~718,75 грн. суми відсотків за користування кредитом. Згідно Додаткової угоди № 3 від 25.06.2021 до вищевказаного договору, сторони погодили відстрочення виконання зобов`язання на 30 днів, тобто до 24.07.2021 та дійшли згоди щодо призупинення будь-яких нарахувань за кредитом на строк дії відстрочення, сума заборгованості клієнта залишилася незмінною - 10\~218,75 грн. Також, 24.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено Додаткову угоди № 3 до вищевказаного договору, згідно якої відстрочено виконання зобов`язання на 14 днів, тобто до 06.08.2021, сторонами погоджено, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10\~218,75 грн. 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021 від 27 квітня 2021 року становить 11\~656,25 грн., з яких: 7 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4\~156,25 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). Крім того, 22 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№2803121711/450001, згідно якого на умовах строковості, зворотності та платності, відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн., терміном на 20 календарних днів, зі сплатою процентів у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Згідно Додатку № 1 до вищевказаного договору загальна вартість кредиту становить 9\~000 грн., з яких: 6\~000 грн. тіло кредиту, 3\~000 грн. проценти за користування кредитом. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2803121711/450001 в сумі 22 500 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином,\~з наданих\~позивачем розрахунків\~заборгованості вбачається,\~що [PERSON] належним чином договірні зобов`язання не виконав, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість за наступними договорами: -за договором про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021 від 27 квітня 2021 року становить 11 656,25 грн., з яких: 7 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 156,25 грн. сума заборгованості за відсотками; -за договором про надання фінансового кредиту № 2803121711/450001 від 22 липня 2021 року в сумі 22 500 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 500 грн. сума заборгованості за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] укладено вищезазначені договори, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорах. Вказані договори укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказані договір про надання фінансового кредиту № 17443-04/2021 від 27 квітня 2021 року та договір про надання фінансового кредиту № 2803121711/450001\~від 22\~липня 2021\~року прирівнюються до укладених у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Так, з копії договору про надання\~фінансового кредиту\~№ 17443-04/2021\~від 27\~квітня 2021\~року вбачається, що [PERSON] одержав від ТОВ «ФК «Інверструм» кредиту у розмірі 7 500 грн., строком на 30 календарних днів, тобто до 26 травня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором. Згідно Додатку № 1 до вказаного вище договору загальна вартість кредиту визначена у розмірі 10\~312,50 грн. Відповідно до Додаткових угод від 25.05.2021, 25.06.2021 та 24.07.2021 відстрочено строк виконання зобов`язання за вищевказаним договором про надання фінансового кредиту, а також погоджено, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються й визначено загальну суму боргу [PERSON] у розмірі 10\~218,75 грн., що складається із 7\~500 грн. суми кредиту, 2\~718,75 грн. суми відсотків за користування кредитом. З матеріалів справи видно, що 09.06.2022 [PERSON] у рахунок погашення заборгованості здійснив платіж у розмірі 7\~000 грн. За договором про надання фінансового кредиту № 2803121711/450001 від 22 липня 2021 року [PERSON] отримав кредит від ТОВ «Гоуфінгоу» на суму 6000 грн., строком на 20 календарних днів. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором. Згідно Додатку № 1 до вказаного вище договору загальна вартість кредиту становить 9 000 грн. З наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання за наведеними договорами не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та\~стягнення процентів за користування позикою/кредитом із [PERSON] поза визначеними договорами строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що строки дії договорів встановлено умовами договорів, проценти після закінчення строку дії договорів нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за договорами у розмірі загальної вартості позики/кредиту. Таким чином, стягненню із [PERSON] підлягає заборгованість за договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~17443-04/2021\~від 27\~квітня 2021\~року у\~розмірі 3\~218,75\~грн.,\~тобто у\~розмірі орієнтовної\~вартості кредиту,\~за вирахуванням\~погашеної боржником\~суми у\~розмірі 7\~000\~грн.;\~за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 2803121711/450001\~від 22\~липня 2021\~року \~у розмірі\~9\~000\~грн., що складається з суми кредиту за договором 6 000 грн. та процентів за користування кредитом 3\~000 грн. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 46102 від 10 жовтня 2023 року (а.с. 1). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 966 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial