Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява надійшла до суду 23 листопада 2023 року, згідно з відміткою на конверті позовна заява здана на пошту 14 листопада 2023 року. (а.с.31) Позиція позивача Позивач посилається на те, що 12 грудня 2019 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та позичальником [PERSON] укладений кредитний договір № 00-548482, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На підставі договору факторингу № 22122022/2 від 22 грудня 2022 року позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за зазначеним кредитним договором, тому просить стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 27 636 грн у тому числі: -8400 грн основна сума боргу -6888 грн заборгованість за звичайними відсотками -12 348 грн заборгованість за простроченими відсотками. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі Заперечення відповідача За змістом поданого відзиву [PERSON] позовні вимоги не визнає, оскільки не укладала договір з ТОВ «Качай гроші» і не отримувала кредитних коштів. Позивачем не надано доказів укладення нею електронного кредитного договору. Крім того позивачем неправомірно розраховані відсотки поза межами строку кредитування за «уявним договором». Також позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, оскільки строк платежу за «уявним договором» настав 11 січня 2020 року, а позовна заява подана 23 листопада 2023 року. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила. Висновки за результатами розгляду заявлених вимог Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 12 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та позичальником [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-548482. (а.с.5-8) За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 8400 грн на строк 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит 11 січня 2020 року або в іншу дату, що визначається після автоматичного продовження строку дії кредиту. Строк дії кредиту автоматично продовжується на 30 днів, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату процентів. У випадку якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на 30 днів в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені договором. Згідно пункту 2.1 договору № 00-548482 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 8400 грн на карту позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України. Позивач набув право вимоги до відповідачки за цим договором внаслідок договору факторингу, укладеного з первісним кредитором. (а.с.11-15) [PERSON] заперечує факт укладення нею договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-548482 від 12 грудня 2019 року. За змістом відзиву [PERSON] вона не підписувала договір № 00-548482 одноразовим ідентифікатором і не отримувала кредитних коштів у безготівковій формі на свою банківську картку. Позивач у відповіді на відзив посилається на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є банківською установою і не може надати інформацію, яка підтверджує зарахування кредитних коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , оскільки ця інформація є банківською таємницею. Також позивач у відповіді на відзив зазначає, що відповідачка як тримач карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування кредитних коштів. Відповідно до положень статей 83-84 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах\~другій та третій \~статті 83 цього ЦПК України. Тобто позивач у разі неможливості самостійно надати доказ, у тому числі інформацію, що містить банківську таємницю, має право звернутися з клопотанням про витребування судом цього доказу. Таке клопотання згідно з положеннями статей \~83-84 ЦПК України має бути подано разом з поданням позовної заяви. Однак у позовній заяві не вказано про неможливість надати доказ отримання відповідачкою кредитних коштів і не заявлено клопотання про витребування відповідної інформації з банківської установи. Згідно з частинами 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~Як визначено\~ \~статтею 12\~ЦПК України,\~ цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наведених положень закону позивач як особа, яка ініціювала судове провадження повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Відповідачка не визнає зазначених позивачем обставин, зокрема стосовно перерахування на її банківську картку суми, визначеної у кредитному договорі. Отже позивач має довести факт отримання відповідачкою кредитних коштів. Однак позивачем не додано до позовної заяви будь-яких документів, які б підтверджували факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідачки. Клопотання про витребування судом відповідної інформації з банківської установи позивач також не заявив у строк передбачений частиною 2 статті 83 ЦПК України. У даному випадку суд не має повноважень на витребування доказів з власної ініціативи. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статті 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто кредитний договір між кредитодавцем та позичальником є укладеним з моменту отримання кредитних коштів саме позичальником. Однак позивачем не спростовано твердження відповідачки про те, що кредитні кошти вона не отримувала. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором 00-548482 від 12 грудня 2019 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed