Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50\~793 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн., стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він мешкає у квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності. Розташована вище квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Так 11.06.2023 року він виявив, що його квартира була залита водою, а саме: на стінах та стелі кімнат спостерігались мокрі плями, пошкодження штукатурки та покриття підлоги. Відповідно до акту комісії залиття його квартири сталося внаслідок дефекту підводки гарячої води до змішувача на кухні в квартирі [ADDRESS] , з вини власника квартири [PERSON] . Крім того, позивач зазначив, що відповідно до звіту СОД ФОП [PERSON] про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі [ADDRESS] , розмір завданої майнової шкоди становить 50\~793 грн. Окрім того, позивач вказав, що внаслідок неправомірних дій відповідача порушився звичайний порядок його життя та життя його родини, а тому він оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Враховуючи вищевикладене,\~позивач [PERSON] був\~вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 27.02.2024 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348802523 від 02.10.2023 року власником частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 9-10). Також згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348805865 від 02.10.2023 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) № б/н від 12.06.2023 року, комісія у складі представника виконавця дільниці Блудова Д., майстра ремонтної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика) [PERSON] вбачається, що 11.06.2023 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, а саме: дефект підводу гарячої води до змішувача на кухні в вищерозташованій квартирі [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається з звіту про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість прямих збитків спричинених вказаній квартирі 50\~793 грн. (а.с. 22-23). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно положень ст.\~151\~ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321\~ЦК\~України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386\~ЦК\~України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1192\~ЦК\~України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Суд зауважує, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Також, суд бере до уваги звіт про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який складений оцінювачем СОД ФОП [PERSON] , виконаний на замовлення позивача, згідно якого розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивача складає 50 793 грн. Зазначений звіт з боку відповідача жодним чином не спростований, а обсяг пошкоджень зафіксованих оцінювачем у квартирі позивача узгоджується з обсягом виявлених слідів залиття та пошкоджень, зафіксованих у комісійному акті від 12.06.2023 року. Таким чином факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи, в тому числі не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям приміщення позивача, заподіяна не з її вини. Жодних доказів щодо спростування позиції позивача матеріали справи не містять. Крім того, у відповідності до положень ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачем жодним доказом у розумінні положень ст.\~76\~ЦПК\~України не доведено того, що залиття сталося не з вини відповідача. За правилами ст.\~1192\~ЦК\~України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Суд, також зауважує, що клопотань про призначення у справі будівельно-технічної експертизи для встановлення причин залиття 11.06.2023 року відповідач не заявляла, як і не надавала з цього питання висновку експерта, складеного, відповідно до статті 106 ЦПК України, на її замовлення. За таких\~обставин,\~встановивши,\~що позивач\~довів розмір\~завданої шкоди,\~протиправність дій\~відповідача,\~причинний зв`язок\~між ними,\~що призвело\~до залиття\~квартири позивача,\~врахувавши акт\~про залиття\~квартири та\~звіт про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача, як власниці квартири [ADDRESS] , з якої сталося протікання води, у завданні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття належного позивачу житлового приміщення з квартири відповідача, а тому з відповідача підлягає стягненню відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50\~793 грн. Стосовно стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Згідно з положеннями ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги позивача\~підлягають\~задоволенню та\~з відповідача\~ [PERSON] підлягають стягненню відшкодування\~завданої матеріальної шкоди в розмірі 50\~793 грн.\~та відшкодування моральної шкоди у\~розмірі 10000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved