Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.08.2023 року звернулась до Нікольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання батьківства, посилаючись на наступні обставини. В травні 2005 року донька позивача - [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] уклали церковний шлюб в Свято-Вознесенському храмі в селищі Кам`янське Нікопольського району Дніпропетровської області. Після цього в їх сім`ї народились діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . З різних обставин шлюб в органах РАЦСу не був зареєстрований. Вихованням дітей батьки займались разом, вели спільне господарство. У зв`язку з матеріальними труднощами вони по черзі їздили на заробітки до Польської Республіки. Під час від`їзду батьків діти залишались з позивачем. За рік до повномасштабного вторгнення військ російської федерації в Україну, донька позивача поїхала працювати в м. Легниця, Республіка Польща. Відповідач залишився з дітьми, але після початку війни його призвали до лав ЗСУ, а дітей до себе в Польщу забрала мати. 16.04.2023 року [PERSON] було вбито на очах її неповнолітньої доньки [PERSON] , а саму дитину теж було тяжко поранено. Після смерті доньки, позивач одразу виїхала в Польщу до онуків, де перебуває з ними до теперішнього часу. 26.04.2023 року в м. Вроцлав (Польська Республіка) їй було призначено тимчасову опіку над неповнолітніми дітьми. Але за віком та станом здоров`я вона не може займатись їх вихованням. Діти психологічно травмовані, у позивача вбивство доньки також забрало всі сили та здоров`я. Батько дітей перебуває в лавах ЗСУ, він кожного дня спілкується з дітьми по телефону, переказує грошові кошти для задоволення їх потреб. На підставі викладеного вище позивач просить визнати [PERSON] батьком її онуків [PERSON] та Вероніки, судові витрати просить покласти на відповідача. 22.08.2024 року позивач надала суду уточнену позовну заяву, згідно якої просила зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зробити відповідний запис в свідоцтвах про народження дітей. Ухвалою суду від 05.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.37-38). Ухвалою суду від 30.10.2023 року по справі призначено судово-генетичну експертизу, яку доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради», та зупинено провадження (а.с.69-70). Ухвалою суду від 23.02.2024 року поновлено провадження по справі (а.с. 99). Ухвалою суду від 05.06.2024 року по справі повторно призначено судово-генетичну експертизу, яку доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради», провадження по справі зупинено (а.с.11-113). Ухвалою суду від 24.07.2024 року провадження по справі відновлено (а.с.123). У\~підготовче судове\~засідання сторони\~не з`явилися.\~ Згідно позовної заяви, [PERSON] просить суд проводити розгляд справи без її участі (а.с. 5). Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.128). Від відповідача [PERSON] на\~ адресу\~суду надійшла\~заява,\~в якій\~він зазначає,\~що позов\~визнає в\~ повному обсязі,\~ не заперечує\~проти його\~задоволення,\~ а також\~просить розглянути\~справу без\~його участі\~(а.с.\~50-51).\~ Від в.о. начальника Служби в справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації Хребтової Н.М. 01.08.2024 року надійшла заява про розгляд справи без її участі на підставі наявних в суді матеріалів (а.с.\~125).\~ Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може\~відмовитися\~від\~позову,\~а\~відповідач \~-\~визнати\~позов\~на будь-якій\~стадії\~провадження\~у справі,\~зазначивши\~про\~це в\~ заяві\~по\~ суті справи\~або\~в\~окремій письмовій\~заяві.\~ У\~разі\~визнання відповідачем позову\~суд\~за наявності\~для\~того\~законних підстав\~ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Якщо\~визнання\~відповідачем позову\~суперечить\~закону\~або порушує права, свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд\~постановляє\~ухвалу про відмову у\~ прийнятті визнання \~відповідачем\~ позову\~і продовжує\~судовий\~розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 2005 року перебували у відносинах без офіційної реєстрації своїх стосунків, проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство. [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2006 року (а.с.9). [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2009 року (а.с.8). Дані про батька дітей в актових записах про народження були зазначенні у порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за особистим бажанням матері дитини в графі «батько» було зазначено - [PERSON] , який є неіснуючою людиною. [INFO] мати дітей, [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , яке перекладено з польської мови на українську та переклад завірено (а.с. 10-11). Згідно даного свідоцтва смерть [PERSON] настала в м. Легниця, Республіка Польща. 26.04.2023 року в м. Вроцлав, Республіка Польща позивача призначено тимчасовим опікуном над її неповнолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується ухвалою від 26.04.2023 року, що перекладено з польської мови на українську та переклад завірено (а.с.6-7). Відповідач [PERSON] на даний момент перебуває в лавах ЗСУ, що підтверджується довідкою №1/01/5-2357 від 16.11.2022 року, наданою начальником відділення кадрів військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] (а.с.12). Але він має бажання і надалі виховувати та утримувати своїх дітей, піклуватися про них, забезпечити їх всім необхідним. Крім того, відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР №1481-МГ від 02.07.2024 року про встановлення батьківства зазначено, що на основі аналізу ДНК, між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] є біологічна спорідненість, [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , [PERSON] , ймовірність даної події дорівнює 99,999% (а.с.118-121). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч.ч.1,2,4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року). Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , [PERSON] . Вірогідність даного факту, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного звіту складає не менше 99,999% (а.с.119). Враховуючи викладені обставини справи, визнання відповідачем позову в повному обсязі, його бажання виховувати своїх дітей та піклуватись про них, а також беручи до уваги висновок молекулярно-генетичної експертизи, у суду не викликає сумнівів той факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , а тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.\~ \~ \~На підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На\~підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved