Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-20 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що дідусь позивачки - [PERSON] являвся забудовником домоволодіння [ADDRESS] та був головою, та відповідно власником, даного дворогосподарства. Зазначає, що покійний дідусь заповів вказаний житловий будинок [PERSON] . Однак у вказаному заповіті невірно зазначено прізвище покійного - « [PERSON] », замість « [PERSON] », яке зазначено у його свідоцтві про смерть та в відповіді Полянської сільської ради про те, що він був головою вказаного дворогосподарства. Вказує, що у свідоцтві про народження її матері, також, невірно вказано прізвище покійного - « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Вважає, що так як [PERSON] на день смерті дідуся проживала з ним у вказаному житловому будинку, вона прийняла спадщину. Тому просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся, [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачки позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с.42-44). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до відповіді Полянської сільської ради від 02.04.2024 року №504/01-14, згідно погосподарської книги №4 за 2006-2010 роки по с. Пасіка, особовий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства в [ADDRESS] до дня смерті був [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2006 року, [PERSON] помер [INFO] , у віці 72 років, актовий запис №26 від 19.07.2006 року, проведений Сусківською сільською радою Свалявського району Закарпатської області (а.с.10). Відповідно до заповіту від 27.06.2006 року, [PERSON] , [INFO] , мешканець с. Пасіка, Свалявського району, Закарпатської області, свій житловий будинок, земельну ділянку, та все своє майно заповів онуці - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. За приписами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, враховуючи, що ні позивачем, ні її представником належними та допустимими доказами не підтверджено, що заповідач [PERSON] є ймовірним власником спірного житлового будинку, так як головою даного дворогосподарства був [PERSON] , суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed