Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду через систему "Електронний суд" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.10.2011 року . Від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наразі вирішується питання про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні , а відповідач в свою чергу, незважаючи на те, що має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, таку допомогу в достатньому розмірі не надає. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2024 року провадження по справі відкрите . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2011 року. У відповідності до свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] .. Малолітні діти проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно пояснень викладених позивачем у позовній заяві, відповідач не надає в достатньому обсязі матеріальної допомоги на утримання дітей. Наразі сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, а тому кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Згідно пояснень позивача викладених у позовній заяві відповідач є працездатним, інших утриманців немає. Також , суд приймає до уваги, що за змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Разом з тим, [PERSON] в обгрунтування позовних вимог щодо матеріального стану відповідача [PERSON] не надано жодного доказу. При вирішення вказаної справи, суд виходить з вимог ч 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік не може бути меншим ніж 1598,00 гривень. Враховуючи вищенаведене , з урахуванням вимог ч.1 ст. 182 СК України , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково , визначивши розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття . При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а отже вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі частини на кожну дитину, є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітніх дітей та відповідає моливостям відповідача надавати матеріальну допомогу . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial