Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є сином його дружини - [PERSON] , народження якого зареєстровано відповідно до ст.135 СК України - за вказівкою матері дитини, та проживає з ними єдиною сім`єю. Він розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням дитини - правові наслідки, обізнаний зі станом здоров`я неповнолітньо [PERSON] , відчуває себе психологічно готовим до його виховання, впевнений, що зможе бути для нього батьком, надати дитині належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток. Будинок, у якому вони проживають, знаходиться в належному стані для проживання, розвитку та виховання дитини, й для нього створені всі належні умови. З [PERSON] вони зареєстрували шлюб 12.06.2020 року й від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. Він з дружиною, їх спільними дітьми та сином дружини проживають разом єдиною сім`єю, [PERSON] його дуже любить, ставиться як до рідного батька. Дитина здорова, що підтверджується медичним висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток. Ні [PERSON] , ані його мати не заперечують проти даного усиновлення. Згода матері [PERSON] на його усиновлення заявником підтверджується нотаріально засвідченою заявою. Він працює, отримує дохід за місцем роботи, має позитивні характеристики, добрий стан здоров`я, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає й на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Матеріально забезпечений, а тому може створити всі належні умови для подальшого виховання та утримання дитини, відтак вважає, що має всі підстави для усиновлення. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладений в новій редакції. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив суд постановити рішення про надання йому дозволу на усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , зі зміною прізвища та по батькові дитини, без зміни імені, місця та дати його народження. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву на тих же підставах та просила її задовольнити, вказала, що дане усиновлення буде відповідати інтересам її неповнолітнього сина, відносинами, які склалися між її сином [PERSON] та чоловіком, вона задоволена. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей як представника Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Єланцева І.І., діюча на підставі довіреності № 101-216 від 04 січня 2024 року, заяву підтримала, вважала за доцільне вирішити питання усиновлення неповнолітнього Максима заявником, оскільки таке усиновлення відповідатиме інтересам дитини. В судове засідання заінтересована особа Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), не з`явився,належним чином повідомлені про час та місце його проведення - рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). А відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Наведені обставини свідчать, що заявник та заінтересовані особи завчасно повідомлені про розгляд справи судом. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вид судочинства - спрощеного провадження, вжиті судом заходи щодо направлення сторонам повідомлення про час та місце розгляду справи, копії заяви з додатками, із роз`ясненим правом надання відзиву, суд визнав можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення за відсутності вказаної заінтересованої особи та за погодженням заявника. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням висновку Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа [PERSON] є подружжям, які шлюб уклали шлюб 12.06.2020 року (а.с.8) й від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. (а.с.10, 11). [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9), народження якого зареєстровано відповідно до ст.135 СК України - за вказівкою матері дитини, що підтверджується витяом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частині 1 ст. 135 СК України (а.с.23-24). Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу (а.5 ч.1 ст. 135 СК України). У даній справі заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є сином його дружини - [PERSON] , й [PERSON] зареєстровано відповідно до ст.135 СК України - за вказівкою матері дитини, та проживає із заявником єдиною сім`єю. Завяник розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням дитини - правові наслідки, обізнаний зі станом здоров`я неповнолітньо [PERSON] , відчуває себе психологічно готовим до його виховання, впевнений, що зможе бути для нього батьком, надати дитині належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток. Будинок, у якому проживають заявник, його сім`я, неповнолітній [PERSON] знаходиться в належному стані для проживання, розвитку та виховання дитини, й для нього створені всі належні умови. Заявник з дружиною, їх спільними дітьми та сином дружини проживають разом єдиною сім`єю, [PERSON] його дуже любить, ставиться як до рідного батька. Дитина здорова, що підтверджується медичним висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток. Ні [PERSON] , ані його мати не заперечують проти даного усиновлення. Згода матері [PERSON] на його усиновлення заявником підтверджується нотаріально засвідченою заявою (а.с.13). Заявник працює, отримує дохід за місцем роботи, має позитивні характеристики, добрий стан здоров`я, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає й на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває. Матеріально забезпечений, а тому може створити всі належні умови для подальшого виховання та утримання дитини, відтак вважає, що має всі підстави для усиновлення. З пояснень заявника, його дружини, судом встановлено, що заявник взяв на себе батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини, забезпечивши нормальний духовний та фізичний розвиток, організовує його вільний час, стосунки в сім`ї дружні, панує атмосфера взаємоповаги та гармонії, хлопчик називає його «татом». Усиновлення дитини згідно ч.1 ст. 217 СК України здійснюється за вільною згодою її батьків. Судом встановлена добровільність згоди заявника на усиновлення неповнолітнього [PERSON] . Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Усиновленою, відповідно до ч.1 ст.208 СК України, може бути дитина. Судом встановлено, що заявник є особою, який згідно Сімейного кодексу України, є повноважним бути осиновлювачем. Заявник та його дружина, їх спільні діти та син дружини заявника мають постійне місце проживання, мешкаєть за однією адресою, для дитини створені всі належні умови для виховання та розвитку, про що працівниками Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києва державної адміністрації складений відповідний акт (а.с.15-16). Відповідно до висновків медичних закладів заявник має позитивний стан здоров`я, позитивний стан здоров`я також має й дитина, тобто перешкод за станом здоров`я для усиновлення дитини немає. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києва державної адміністрації № 101-5330 від 14.06.2024 року, зі змісту якого вбачається (а.с.15-16), що зазначений орган вважає за доцільне вирішити питання про усиновлення дитини заявником, та вважає, що дане усиновлення відповідатиме інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що заявник розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням дитини, відчуває себе психологічно готовим до виховання усиновлюваної дитини, впевнений, що може бути батьком, надати дитині належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, він є матеріально забезпечений, психічно та фізично здоровий, має достатній матеріальний рівень життя, який дозволяє утримувати всю сім`ю, ставиться до дитини як до рідного сина. В судовому засідання малолітній [PERSON] надав згоду на його усиновлення [PERSON] . З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для надання дозволу заявнику на усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Підстави для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено. Відповідно до ст.ст. 229-231 СК України та згідно заяви [PERSON] необхідно внести зміни до актового запису № 1336, зробленого 13 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] , [INFO] : в графі «прізвище» замість « [PERSON] » написати « [INFO] »; в графі «по батькові» замість « [PERSON] » написати « [INFO] »; в графах відомості: «ім`я», «дата народження», «місце народження» - залишити без змін; в графі відомості про батька записати « [PERSON] » та видати нове Свідоцтво про народження усиновленої дитини. На підставі викладеного та ст.ст. 207, 208, 209, 211, 213, 217, 218, 223, 224, 225, 229, 230, 231 СК України,

Outcome: approved