Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - заявник, ГУ ДПС у Чернігівській області) звернулось до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно фізичної особи-підприємця [PERSON] , (далі - заінтересована особа-1, ФОП [PERSON] ), у якій просить зобов`язати Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - заінтересована особа-2, АТ КБ «ПриватБанк») розкрити заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно ФОП [PERSON] , а саме: інформацію про обсяг та обіг коштів на наступних рахунках: № [NUMBER] , № [NUMBER] за період з 11.06.2019 року по дату винесення рішення в АТ КБ «ПриватБанк», із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведенні перевірки. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що до нього надійшли відомості з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців щодо припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] , що є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. ФОП має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності та закрити усі рахунки, відкриті у фінансових установах, однак ФОП [PERSON] такі рахунки не були закриті. Посилаючись на те, що метою розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, є з`ясування наявності та розміру доходів платника податків - ФОП [PERSON] для визначення сум його податкового зобов`язання, ураховуючи, що він має рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», на підставі ст.ст. 347, 348-350 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20, п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», заявник просить зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» розкрити заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно ФОП [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження за заявою ГУ ДПС у Чернігівській області, за участю заінтересованих осіб: АТ КБ «ПриватБанк», ФОП [PERSON] про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та призначено судове засідання на 14.08.2024 року. У судове засідання представник заявника не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. На підставі ч. 2 ст. 349 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає заяву за відсутності заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи її представників та представника банку, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ГУ ДПС у Чернігівській області зверталося із листом до Чернігівського обласного управління АТ КБ «ПриватБанк», у якому на підставі ст. ст. 20, 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» просило надати про рух коштів за рахунками ФОП [PERSON] про рух коштів із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведених операцій та призначення кожного платежу по розрахункових рахунках за період із 11.06.2019 року по дату закриття. Листом від 08.12.2023 року № 20.1.0.0.0./7-231207/46179 АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено ГУ ДПС у Чернігівській області у наданні інформації про рух коштів із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведених операцій та призначення кожного платежу по розрахункових для проведення документальної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП [PERSON] , оскільки така інформація містить банківську таємницю. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Порядок розкриття банками банківської таємниці встановлено у ст. 62 цього Закону. Зазначеною нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Так, органи державної податкової служби мають право отримати інформацію щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, на підставі п. 1 (на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи) та п. 2 (за рішенням суду) ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Згідно пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. За положеннями п. 191.1.1, 191.1.2 ст. 191 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Згідно пп. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України Про банки і банківську діяльність та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 цього Кодексу, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. За положеннями ст. 78 цього Кодексу, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. З матеріалів справи вбачається, що на лист ГУ ДПС в Чернігівській області про надання інформації за рахунками ФОП [PERSON] про рух коштів із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведених операцій та призначення кожного платежу по розрахункових рахунках за період із 11.06.2019 року по дату закриття рахунків АТ КБ «ПриватБанк» відповіді не надав, пославшись на те, що така інформація є банківською таємницею. Підставою для розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності; з`ясування наявності та розміру доходів платника податків - ФОП [PERSON] для визначення сум його податкового зобов`язання. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного,

Outcome: approved