Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

18.06.2024 представник позивача - адвокат Данилюк П.П. (котрий уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1137944 від 11.06.2024 (а.с. 26) звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Коли позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та просить визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Натомість її представник-адвокат Данилюк П.П.. надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити (а.с. 40). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Селищна рада позовні вимоги визнає (а.с. 33). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 8) [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до свідоцтва про народження (а.с. 9), батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (рос. [PERSON] ). Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10) пояснюється зміна прізвища позивачки на « [PERSON] ». Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 377/02-14 від 04.04.2024 (а.с. 11) зазначається про те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] і до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Договором дарування від 29.12.2006 (а.с. 13-14) [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Рішенням Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за № 66 від 12.10.2006 (а.с. 16) [PERSON] , жительці [ADDRESS] , передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 1832 м? по [ADDRESS] , в тому числі 1500 м? для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд і 332 м? для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 6555 від 22.05.2024 (а.с. 23) [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1443 га, що розташована в межах селища Літин Вінницького району Вінницької області, яка була передана у власність спадкодавцю [PERSON] (нині покійна), в тому числі земельна ділянка кадастровий номер 0522455100:00:002:0933 площею 0,1443 га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 614/02-14 від 13.06.2024 (а.с. 25) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (земельну ділянку) після смерті [INFO] [PERSON] , по причині відсутності правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] (мати позивачки) за життя не отримала державного акту на земельну ділянку, хоча земельну ділянку і передано останній у приватну власність, відтак позивачка в порядку спадкування за законом після смерті матері вправі порушувати питання про успадкування права власності на цю земельну ділянку. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] належало право приватної власності на земельну ділянку на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, а позивачка має намір успадкувати майно померлої матері, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначену земельну ділянку право на яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняла її дочка - спадкоємець за законом [PERSON] (позивачка у справі). Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка згідно до Закону України «Про судовий збір» та довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 7) звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 3138,38 грн, тобто за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем.

Outcome: approved