Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через систему «Електронний суд» 16.07.2024 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №29736 від 08.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 30 881 грн., стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначає, що 31 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було підписано Заяву № 001-20506-310713, в рамках якого було відкрито поточний рахунок з використанням платіжної карти, оформлено платіжну карту платіжної системи, визначеної в цій Заяві та встановлено ліміт Кредитної лінії на Рахунку у сумі 20 000, 00 грн на строк 364 дня. 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 29736 , яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість в загальному розмірі 30 881, 00 грн. На підставі цього виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Малковою М.В. 10.11.2020 року було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме виконавчий напис вчинено без відповідних документів. Крім того, на адресу позивача не надходили вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а отже заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Також у ТОВ «ФК «АЛАНД» взагалі відсутні правові підстави для звернення стягнення за заявою, оскільки пропущено строк позовної давності. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2024, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2024, зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 08.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №29736 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (ЄДРПОУ 42642578) заборгованості за Кредитним договором 001-20506-310713 від 31.07.2013 у розмірі 30 881,00грн. - до набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31.07.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-20506-310713, що підтверджується копією Заяви. Як вбачається з копії виконавчого напису, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис №29736 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» (код ЄДРПОУ 42642678), який є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором №001-20506-310713 від 31.07.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. Загальна сума заборгованості складає 30 881,00грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Малковою М.В. 10.11.2020 відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ№ 1172 від 29.06.1999 року. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 08.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідач не подав до суду доказів про те, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір кредиту №001-20506-310713 від 31.07.2013, а відтак не надано документів на підтвердження безспірності щодо заборгованості боржника, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 968, 96 за подання позовної заяви та 605 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved