Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається в Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, повна вартість навчання за весь період складає 120 000,00 грн. Навчання у вказаному навчальному закладі потребує придбання канцелярських товарів, навчальних посібників, коштів на проїзд. Крім того, дочка є алергіком та потребує постійного лікування. Вона працює, проте її заробітної плати не вистачає на повноцінне утримання дочки в період навчання. Відповідач добровільної допомоги на утримання дочки не надає, в той час як проходить службу в Збройних силах України та має стабільну заробітну плату. Також відповідач має дохід у виді орендної плати за належну йому земельну ділянку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в період навчання у розмірі частки всіх видів заробітку відповідача і до закінчення дочкою терміну навчання. В судове засідання учасники справи не викликались. Представник відповідача надав відзив, де вказав, що позов визнає частково - в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, оскільки відповідач визнаний обмежено придатним до військової служби у зв`язку із хворобами, значна частина коштів витрачається на ліки, грошове забезпечення не забезпечує достатні матеріальні умови. Також відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано 14 жовтня 2022 року та на утриманні мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що позивачем не надано доказів потреби в аліментах саме в частині від заробітку відповідача. Третя особа пояснень щодо позову не надала. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 05 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до розпорядження №959 Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2024 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року справу прийнято до свого провадження. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 17 січня 2006 року. 12 січня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства ДНУ, навчається за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 04 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою з місця навчання від 04 вересня 2023 року. 28 серпня 2023 року та 20 січня 2024 року позивачем здійснено оплату навчання дочки в загальному розмірі 22 000,00 грн, що підтверджується банківськими квитанціями. Позивач працює інженером з матеріально-технічного постачання ПАТ «ІНГЗК» та її заробітна плата за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року склала 81 228,00 грн. Позивач несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг та періодично здійснює поповнення мобільного номеру [NUMBER] . З відповідача в рамках виконавчого провадження [NUMBER] були утримані аліменти за період з серпня по грудень 2023 року у розмірі 47 535,55 грн. Відповідач є власником земельної ділянки, кадастровий номер якої 1225855300:09015:0066, яка перебуває в оренді. Відповідач 14 жовтня 2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнаний обмежено придатним до військової служби, внаслідок ряду захворювань, що підтверджується довідками військово-лікарської комісії. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до положень ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав аналогічні роз`яснення щодо визначення осіб, які мають право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий та сімейний стан сторін, стан здоров`я відповідача, враховує потребу повнолітньої дочки у коштах на харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання. При цьому суд враховує, що повнолітня дочка навчається за кошти фізичних осіб на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати, потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо навчання повнолітньої [PERSON] на бюджетній основі, оскільки вони спростовуються наданою позивачем довідкою з місця навчання, з якої видно, що остання навчається за кошти фізичних осіб. Оскільки обов`язок з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання покладається на обох батьків, добровільне виконання цього обов`язку залежить від волі відповідача та не забезпечить стабільності в утриманні дочки, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки є обґрунтованою. Однак позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження потреби в розмірі аліментів саме в 1/4 частині від доходу відповідача. Крім того, вимога позивача щодо розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заслуговує на увагу, оскільки стосується саме дітей, які не досягли 18 років. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст. 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial