Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 16 липня 2024 року [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОККП [NUMBER] ) (далі - позивач) звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОККП [NUMBER] ) (далі - відповідач), в якому просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОККП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОККП [NUMBER] ) у розмірі 1/4 з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку з 01 липня 2024 року до 30 червня 2027 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його мати та відповідач перебували у шлюбі, від якого [INFO] народився позивач. 31 липня 2023 року шлюб між батьками позивача розірвано. Позивач, який досягнув повноліття, продовжує навчатися у Київському національному університеті культури і мистецтв на денній формі навчання бюджетного фінансування освітньої програми «Теле-радіожурналістика». На даний час позивач перебуває на повному утриманні його матері, оскільки через навчання на денній формі не має змоги працевлаштуватися. Крім того, позивач має неврологічні захворювання, у зв`язку із чим повинен приймати ліки та періодично проходити обстеження у лікаря-невролога. Відповідач участі у матеріальному утриманні позивача не бере. Разом з цим, відповідач є особою працездатного віку, тому має можливість допомагати в утриманні позивача. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, проте у заяві від 28 серпня 2024 року позовні вимоги підтримав. Заяви, клопотання учасників справи 28 серпня 2024 року до суду від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Процесуальні дії у справі Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 28 серпня 2024 року. Частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказані вище вимоги статей 211 та 247 ЦПК України, а також те, що учасники справи (позивач та відповідачка) не з`явилися у судове засідання, а також заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється та суд розглядає справу на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Позивач - [PERSON] - народився [INFO] від шлюбу [PERSON] (відповідача) та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області 20 квітня 2006 року серії [NUMBER] (а.с.3). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2013 року по справі № 539/1750/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач з 15 квітня 2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 21 квітня 2024 року (а.с.7). За цією ж адресою реєстрована мати позивача - [PERSON] , що підтверджується довідкою про кількість зареєстрованих осіб, виданою Лубенським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням 01 липня 2024 року № 3238 (а.с.11). Позивач є студентом І курсу факультету «Кіно і ТБ» денної форми навчання бюджетного фінансування освітньої програми «Теле-радіожурналістика» Київського національного університету культури і мистецтв, що підтверджується довідкою вказаного вище навчального закладу від 17 червня 2024 року № 3000. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 41936 позивач в наслідок перенесеного вірусного енцефаліту набув вестибуло-атактичний синдром, двобічну рефлекторно-пірамідну недостатність в ногах, симптоматичну епілепсію, церебрастенічний синдром (а.с.9). Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із необхідністю сплати відповідачем повнолітньому позивачу аліментів у зв`язку із продовженням останнім навчання. Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України). Бажаючи реалізувати право на подальше отримання від відповідача аліментів як особа, яка навчається, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Норми права, які застосував суд Відповідно до частини першої статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінка суду Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів. Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити з огляду на таке. Зі змісту вказаних вище вимог Сімейного кодексу України вбачається, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має право вимагати, а батьки, відповідно, зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що повне утримання повнолітнього [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, несе його мати [PERSON] , що відповідачем не спростовано; а також те, що доказів відсутності можливості надавати матеріальну допомогу відповідачем не надано, відповідач погодився із позовними вимогами в повному обсязі, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Відповідно до частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не заявлено, суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved