Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.09.2013 вони з відповідачем [PERSON] , зареєстрували шлюб у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №196. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх позивач не бажає, шлюб існує формально, сторони проживають окремо, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. З огляду на наведене, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Також просить дитину [PERSON] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду від 19.03.2024 року було відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник подав до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131\~ЦПК\~України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача. Ухвалою суду від 02.09.2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Як передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 вересня 2009 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, про що було складено відповідний актовий запис за №196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 вересня 2009 року. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст.161 Сімейного кодексу України,\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди\~щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися\~органом опіки та піклування або судом. За відсутності спору між сторонами, підстав для вирішення питань щодо визначення місця проживання дітей в судовому порядку немає, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, як наслідок, задоволенню не підлягають. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Згідно з ст.141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial