Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № Z06.00501.004915262 у розмірі 116 581,56 грн, а також стягнути судові витрати в сумі 3028,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказало, що 13.02.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.00501.004915262. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року в сумі 116 581,56 грн., з яких: 38 979,56 грн. - заборгованість за основним боргом; 77 602 грн. - заборгованість за відсотками. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитно, договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника не направив, однак у позовній заяві прохає здійснювати розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове за сідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подав та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.02.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z06.00501.004915262, а також договір добровільного страхування життя №Z06.00501.004915262. Згідно умов Кредитного договору: Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 39 000,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно умов цього Договору (п.1.1. Договору); Банк надає кредит у день підписання цього договору строком на 60 місяців (п.1.2. Договору); за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається, як змінна частина ставки (9,5 % яка може бути змінена), що збільшена на 12,49 % (Маржу Банку) та складає 21,99% (п.1.3-1.4. Договору); згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту сума щомісячного платежу становить 2234,20 грн, а останній в сумі 2234,15 грн. (п.6.1. Договору); банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок у гривні, що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п.1.14 Договору); Позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок Позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечить чинному законодавству України, згідно договору страхування, вигодонабувачем за яким виступає Банк (п.1.13 Договору). Позивачем на підтвердження наявності та розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з Позичальника на його користь, окрім копії кредитного договору № Z06.00501.004915262, також додано, в копіях, договір добровільного страхування життя №Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року, заяву про акцепт на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи Страховика та відтиску печатки Страховика, Паспорт споживчого кредиту (інформація що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), Додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за договором кредиту, Анкета-заява, Заява-повідомлення; заява про акцепт публічної оферти на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку; Ордери-розпорядження за №1 про видачу кредиту в сумі 35616,44 грн та №2 про сплату страхового платежу в сумі 3383,56 грн, розрахунок заборгованості від 06.06.2024 року. Дослідивши означені докази, суд встановив, що перед укладенням кредитного договору [PERSON] був ознайомлений з усіма його умовами і погодився укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить його підпис у означених вище документах. Також судом встановлено факт видачі [PERSON] кредитних коштів, що підтверджується копіями ордерів-розпоряджень. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно позовної заяви, 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року в сумі 116581,56 грн., з яких: 38979,56 грн. - заборгованість за основним боргом; 77602,00 грн. - заборгованість за відсотками. Досліджуючи документи надані позивачем на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплат зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.3.1. Договору загальна сума фінансування станови фактором Клієнту під відступлення Прав вимоги становить 15 500 000,00 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників № 1,2,3,4. Згідно копії платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 року вбачається здійснення ТОВ «ФК «ЄАПБ» оплати АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги за Договором факторингу №07072023 від 07.07.2023 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z06.00501.004915262 від 13.02.2019 року в сумі 116581,56 грн., з яких: 38979,56 грн. - заборгованість за основним боргом; 77602,00 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином позивачем доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Позивачем доведено суду виконання свого зобов`язання щодо надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач відзиву з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. В наслідок порушення позичальником свого зобов`язання у нього утворилася заборгованість у сумі 116 581,56 грн., з яких: 38 979,56 грн. - заборгованість за основним боргом; 77 602 грн. - заборгованість за відсотками, яка підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Тож, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість не сплатив, не надав суду доказів на спростування вказаної заборгованості та її розміру, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved