Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщина, починаючи з 01 січня 2007 року по день смерті останньої, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він народився [INFO] в місті Жовті Води Дніпропетровської області. З 19 липня 2023 року заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] зазначає, що з 01 січня 2007 року по 22 квітня 2012 року він фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№2501, 11.08.2004 року, виданого Жовтоводською державною нотаріальною конторою. Наголошує на тому, що будучи єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надав документи, що підтверджують факт проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті. Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно їй для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило її звернутись до суду. Ухвалою судді від 19 серпня 2024 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявниця не з`явилась. При цьому, [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Свою заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Від представника заінтересованої особи також надійшла заява про розгляд справи без його участі. Щодо задоволення заяви не заперечують. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис про смерть № 272 зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводскього міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: будинок [ADDRESS] , що підтверджується наявними матеріалами справи (а.с.13,14,15,18). Роз`ясненням приватного нотаріусу Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. №194/01-16 від 24 липня 2024 року, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не подав належним чином оформлені документи, що підтверджують факт проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті (а.с. 19). Згідно довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради № 452 від 24 липня 2024 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , за архивними даними домової книги зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відомості щодо зареєстрованих осіб на момент смерті відсутні (а.с. 10). На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із довідкою №78 від 22 липня 2024 року, яку підписали сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виданою головою квартального комітету №2 Сироткіною О.Г. та посвідченою начальником відділу забезпечення діяльності міської ради О.Малоок, останні підтверджують факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з 01 січня 2007 року по 22 квітня 2012 року включно (а.с. 17). Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно спільно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини, починаючи з 01 січня 2017 року та по день її смерті, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що зокрема підтверджено роз`ясненням нотаріуса. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved