Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] а звернулася в суд із позовом до Рава-Руської\~міської ради\~Львівського району\~Львівської області,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Рава-Руська державна\~нотаріальна контора\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів)про визнання права власності на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею - [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 19.04.2016 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа будинку становить 56,1 кв.м. (житлова площа 36,1 кв.м., допоміжна площа 20,0 кв.м.) та господарські будівлі з підстав зазначених у позові. Розгляд справи\~просить здійснювати\~без її\~участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та не\~заперечує проти\~заочного вирішення\~справи Вважає, що її право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано від Рава-Руської державної\~нотаріальної контори\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів) належним\~чином завірену\~(прошиті\~та пронумеровані,\~скріплені гербовою\~печаткою всі\~аркуші)\~копію спадкової\~справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] а в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладається на думку суду. Представник третьої особи, Рава-Руської державної\~нотаріальної контори\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від Рава-Руської державної\~нотаріальної контори\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів)\~ на\~адресу суду\~надійшла належним\~чином завірена\~копія спадкової\~справи №\~46/2024, яка зареєстрована 14.02.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що [INFO] померла позивача бабуся - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). Копії документів котрі підтверджують, що [PERSON] являється бабцею позивачки знаходяться в матеріалах спадкової справи ; 46/2024 (а.с.25-47). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. У зв`язку з чим, позивач звернулась в Рава - Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за закону. Державний нотаріус Рава - Руської державної нотаріальної контори Львівської області завів спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією такої справи. Проте відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок, про що видано постанову, що видно з її копії (а.с.9). [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на свій житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки Червоноградського МБТІ (а.с.11). Тому, позивач просить захистити її право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] в судовому порядку. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відносився до робітничої суспільної групи господарств, де станом на 30.06.1990 р. головою двору була [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 89 від 25.01.2024 року (а.с.7). Право власності двору було фактично зареєстровано в погосподарській книзі селищної ради, які на той час свідчили про реєстрацію власності на будинок. Однак, звернувшись до Рава-Руської міської ради, щодо оформлення права власності на будинок на ім`я спадкодавця позивачу було усно роз`яснено про судовий порядок визнання права власності, оскільки, у зв`язку із смертю, відповідно до ст. 25 ЦК України, спадкодавець втратив цивільну дієздатність, а відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» з 01.01.2013 року реєстрація права власності можлива лише за рішенням суду. Житловий будинок [ADDRESS] в арешті, під забороною та в заставі не перебуває, що видно з копії довідки (а.с.8). Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] складається з приміщень: житлової (площею 19,8 кв.м.); житлової (площею 16,3 кв.м.); коридора (площею 9,0 кв.м.); кухні (площею 11,0 кв.м.). Загальна площа житлового будинку 56,1 кв.м. (житлова площа 36,1 кв.м., допоміжна площа 20,0 кв.м.) та господарські будівлі, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.12-17). Слід зазначити, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, шо знаходяться на праві власності громадян, що надає підстави вважати, що право власності було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі села. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Діючою на той час постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах, а тому записи в погосподарських книгах підтверджується власність. Згідно п 6-7 Вказівок по веденню по господарськогообліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Отже, Позивач є спадкоємцем після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, а тому з врахуванням наведених обставин справи право позивача підлягає захисту в судому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved