Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

До Городнянського районного суду Чернігівської області звернувся [PERSON] , який діє на підставі довіреності №10 від 29.01.2024 в інтересах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідача), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №\~470560-КС-003 про надання кредиту від 20.12.2023, що становить 56485,71 грн, яка складається з: 16905,75 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту; 39579,96 грн суми прострочених платежів по процентах; 0,00 грн суми прострочених платежів за комісією. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору в частині дотримання порядку та строків розрахунків. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач у поданій позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлений. Про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації фізичної особи: [ADDRESS] . (а. с. 105), Згідно із відміткою поштового відділення судова повістка про виклик в судове засідання повернулася до суду не врученою у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в\~статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст.\~280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні\~ст. 130 ЦПК України\~вважається належним чином повідомленим\~\~про дату, час та місце судового розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 20 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (позивач у справі, кредитодавець за умовами договору) та [PERSON] (відповідач у справі, позичальник за умовами договору) укладено договір №\~470560-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У розділі 2 договору Сторони погодили, що Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом в день: 2,00000000 фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день: 1,14850000, фіксована. Комісія за надання кредиту: 2550,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 17000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 44160,00\~грн. У п.2.7. договору Сторони погодили, що строк дії договору: до 05.06.2024. Пунктом 7.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до дати, вказаної в п.2.7. договору. Розділом 3 договору Сторони погодили порядок та умови надання кредиту. Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в п.2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору. Також в п.п. 3.2.3 договору Сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів. Загальна сума платежів за кредитним договором склала 44160,00 грн. Розділом 6 договору визначено відповідальність Сторін. У разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного графіком платежів, що встановлюється у розмірах: у разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі 10 % від загальної суми простроченої заборгованості; у разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 20 % від загальної суми простроченої заборгованості; у разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 30 % від загальної суми простроченої заборгованості. За своєю правовою природою правовідносини, які виникли між сторонами у справі є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.\~1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2\~глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору. В матеріалах справи міститься копія виписки за особовим рахунком Позичальника, що підтверджує факт видачі Кредитодавцем коштів на виконання умов кредитного договору. (а.\~с.\~113-139) Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору шляхом надання відповідачу грошових коштів у визначеному розмірі. В силу ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.3.2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Відповідач, всупереч умовам договору, взяті на себе зобов`язання виконував не належним чином, частково здійснивши оплату за кредитним договором лише у сумі 11\~041,09 грн. Внаслідок порушення виконання умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 26 червня 2024 року становила загальну суму 56485 грн 71 коп, у тому числі: 16905\~грн\~75\~коп прострочені платежі по тілу кредиту, 39579\~грн 96 коп прострочені платежі по процентах. Факт прострочення сплати заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростовано, докази оплати відповідачем заборгованості в повному обсязі за кредитним договором № 470560-КС-003 від 20.12.2023 суду не надані. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У ч.2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, позивач надав належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку та первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок Позичальника визначених договором кредитних коштів (виписка по особовому рахунку). Доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору №\~470560-КС-003 від 20.12.2023 (на підставі якого виникли зобов`язання у відповідача перед позивачем щодо сплати кредиту) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.\~629 Цивільного кодексу України\~зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано. З огляду на вище наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Задовольнивши позов, суд вирішує долю судових витрат, понесених позивачем. Частиною першою ст.\~133 ЦК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422\~грн\~40\~коп.

Outcome: approved