Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20976 від 10.08.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості у розмірі 93962,99 грн. Крім того просить стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 53417,32 грн., та збитки в розмірі 5691,73 грн. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що у 2024 році позивачу стало відомо що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. було відкрито виконавче провадження №67321200 на підставі виконавчого напису № 20976 від 10.08.2021, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «ОТП БАНК» у розмірі 93962,99 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки жодних повідомлень-застережень про його вчинення не отримував, при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, не посвідчений нотаріально. Крім цього просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Відзив на позов не надходив. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі (а.с. 22) та постановлено ухвалу про забезпечення позову, а саме про зупинення стягнення, яке відкрито на підставі виконавчого напису № 20976\~від 10.08.2021(а.с. 29) Представник позивача [PERSON] - адвокат Яресько Т.В. надав заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримує і просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача АТ «ОТП БАНК», будучи повідомленим в судове засідання не з`явився (а.с. 29), причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надходило. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., будучи повідомленими в судове засідання не з`явилися. 20 серпня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 21 липня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладеного кредитний договір (а.с.13). 10 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. видано виконавчий напис № 20976 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №2031914665 від 21.07.2020, укладеного між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , строк платежу за яким настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.07.2021 по 19.07.2021, сума заборгованості становить 93612,99 грн, що складається з 73635,32 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 19977,67 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також стягнуто 350 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 12 на звороті). 29 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. винесено постанову ВП №67321200 про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого документу про примусове виконання виконавчого напису № 20976 від 10.08.2021, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором №2031914665 від 21.07.2020 в сумі 93962,99 грн. (а.с. 14). Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. 29.10.2021 винесено постанови ВП №67321200 про стягнення з боржника основної винагороди, згідно якої з [PERSON] стягнуто основну винагороду у сумі 9396,30 грн. (а.с.14 звор.сторна) 22.07.2024 приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. на адвокатський запит Яреська Т.В. повідомив, що з 29.10.2021 на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження №67321200 з примусового виконання виконавчого напису №20976 від 10.08.2021 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 93962,99 грн. В межах виконавчого провадження з [PERSON] стягнуто 59109,05 грн , що були розподілені в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». На користь стягувача перераховано: 53417,32 грн, стягнуто основної винагороди приватного виконавця - 5341,73 грн. та стягнуто витрат виконавчого провадження 350 грн (а.с.15 звор.стор.). ІV. Норми права. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Вказаний пункт 2 Переліку (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662) передбачав, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, визнав незаконною та нечинною Постанову КМУ\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року в т.ч. в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до зазначеного кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у простій письмовій формі. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. За встановлених обставин справи та вимог закону, оскаржуваний напис, не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки виконавчий напис №20976 від 10.08.2021 визнано судом таким, що не підлягає виконанню, то правові підстави набуття відповідачем 53417,32 грн. на виконання оскаржуваного виконавчого напису відсутні. В силу вимог ст.22 ЦК України підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача збитків в розмірі 5341,73 грн, стягнутих з позивача під час виконання виконавчого напису нотаріуса в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця та 350,00 грн витрат в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, а всього 5691,73 грн. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. судового збору, з яких 1937,92 грн. за подачу позову та 484,48 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1) ч.2 ст .141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про правничу допомогу №23066 від 23.05.2023, укладений з адвокатом Яресько Т.В., акт прийому-передачі наданих послуг від 20.12.2023, на загальну вартість наданих послуг в сумі 10000 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Яресько Т.В. на виконання умов до договору про надання правничої допомоги №23066 від 23.05.2023. Суд враховує, що у пункті 3.1 додатку до договору про правничу допомогу №23066 від 23.05.2023 сторони узгодили, що оплата послуг, заявлених в п. 1 даного договору здійснюється шляхом 100% авансування та повинна бути сплачена до подачі підготовлених процесуальних документів до суду. \~ \~ \~ \~На думку суду, заявлений до суду розмір витрат, пов`язаних з розглядом судової справи (витрати на професійну правничу допомогу) в загальній сумі 10000 грн не в повній мірі відповідає критеріям їх дійсності, необхідності та розумності їх розміру. \~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу \~ \~ \~ \~

Outcome: approved