Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.12.2012, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2012 з відповідача на мою користь, на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини. Відповідач у лютому 2015 року виїхав до Латвійської Республіки, де уклав шлюб з громадянкою Латвії , ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні, не цікавиться ані фізичним, ані духовним здоров`ям, не надає коштів на його утримання, проживає майже 9 років за кордоном, де має іншу родину, аліменти на утримання сина сплачує його мати(бабуся дитини). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2021 за позовом [PERSON] було зменшено розмір стягнутих аліментів на утримання [PERSON] з 1/3 частини на частину. У 2018 році позивач уклала шлюб із [PERSON] , з яким мають двох неповнолітніх дітей, чоловік піклується про [PERSON], займається його вихованням та має намір його усиновити. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2012 шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірваний; прізвище позивача після розірвання шлюбу змінено на " [PERSON] "; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.11.2012 року(а.с.21-22). Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 16.01.2013 відкрито виконавче провадження [NUMBER] по виконанню рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2012 (а.с.33), постановою від 09.01.2020 передано ВП [NUMBER] до Полтавського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми), у зв`язку з реорганізацією (а.с.34). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №19382 від 18.03.2024 Полтавського районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.35-36), що підтверджується також квитанціями, платником зазначена [PERSON] (а.с.37-41). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 02.11.2018, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про шлюб I.VI.А063759 від 21.08.2017 [PERSON] уклав шлюб з громадянкою Латвії [PERSON] (а.с.25). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2021 позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено частково; зменшено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2012 року по справі № 1625/4999/12, на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , з 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.26-28). Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2018 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.29). Відповідно до витягу з Державного демографічного реєстру від 11.06.2018 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16), разом з нею за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с.18). Згідно з повідомлення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Полтавської міської ради» №339 від 28.02.2024, дитина [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , 01.09.2022 декларація укладена з лікарем-педіатром АЗПСМ №10 [PERSON] , законний представник пацієнта, вказаний в декларації [PERSON] , на прийом до лікаря дитину приводить мати (а.с.30). Відповідно до характеристики [PERSON] , учня 7-А класу Полтавської загальноосвітньої школи I-II ступенів №29, мати та вітчим хлопчика регулярно контактують з класним керівником, цікавляться його успіхами у навчанні та поведінкою у школі, завжди вчасно реагують на новини, які стосуються шкільного та позашкільного життя, батько [PERSON] на контакт з класним керівником не виходив і його успіхами не цікавився (а.с.31). Згідно з висновком психолога від 29.03.2024 щодо ставлення дитини - [PERSON] до його всиновлення вітчимом, дитина добре усвідомлює та розуміє, що його біологічний батько майже не бере участі в його житті, бажання [PERSON] бути всиновленим усвідомлене та щире (а.с.32). Позивачем до матеріалів справи долучені письмові заяви [PERSON] , [PERSON] , які зазначили, що подружжя [PERSON] виховують трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у сім`ї гарні, дружні стосунки, батька [PERSON] - [PERSON] вони ніколи не бачили, але їм відомо, що [PERSON] з ним розлучилася у 2012 році, коли [PERSON] був один рік, батько із сином не спілкується(а.с.42-47). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 05.04.2023, [PERSON] встановлена 2 група інвалідності (а.с.48). Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби від 06.05.2024, інформація щодо перетинання [PERSON] державного кордону відсутня, оскільки інформація про осіб, які перетнули кордон, зберігаються у базі даних протягом 5 років (а.с.61). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради надали висновок №199 від 13.08.2024, в якому вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (111-112). Згідно з відповіддю Полтавського міського центру соціальних послуг, соціальний супровід сім`ї Січевських не здійснювався, інформації щодо наявності в родині складних життєвих обставин не надходило (а.с.105). Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність, готувати її до самостійного життя, праці. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати, ростити дитину, турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та інше. Згідно із ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки, будь-якої участі у вихованні дитини не бере. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. З огляду на те, що при подачі позову до суду позивач була звільнена від оплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп,відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, а саме в розмірі 605,60грн, у дохід держави.

Outcome: approved