Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-03 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебували матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Вироком вказаного суду від 12 травня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Позивач зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні її було визнано потерпілою, однак ані органом досудового розслідування, ані судом їй не було роз`яснено право на пред`явлення цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позивач вказує, що 09 грудня 2020 року близько 22 години 20 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mazda-323F», реєстраційний номер [NUMBER] , зі швидкістю 100-120 км/год, в умовах обмеженої видимості, на слизькому асфальтобетонному покритті автомобільної дороги «Об`їзд міста Одеси», що складалася з двох смуг руху транспортних засобів, з боку вулиці Хаджибеївська дорога в напрямку вулиці Балтська дорога в м. Одесі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевищив максимальну швидкість дозволеного руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан проїзної частини, свої практичні навички керування транспортним засобом, стан свого здоров`я та самопочуття, особливості навантаження та технічний стан свого автомобіля, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості руху керованого транспортного засобу, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини на праве узбіччя, де здійснив наїзд передньою частиною кузова керованого автомобіля на пішоходів, в результаті чого загинув син позивача [PERSON] . Позивач також зазначає, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в страховій компанії «Еталон» відповідно до поліса №АР1011002, який був діючим на момент ДТП та відповідно до вказаного полісу ліміт страховика за шкоду, заподіяну майну складає 130000 гривень 00 копійок, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, складає 260000 гривень 00 копійок, тобто, в межах цього ліміту страховик відшкодовує спричинену шкоду. Що стосується моральної шкоди, то позивач зазначила, що неправомірними суспільно-небезпечними діями [PERSON] їй завдано немайнові витрати, спричинені моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, а саме, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоції та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на загибелі сина, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, реакції замикання, почуття образи, приниження гідності. Дізнавшись про загибель сина позивач пережила сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, почуття страху. У зв`язку із загибеллю єдиного сина позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних наслідків. З урахуванням наведеного розмір моральної шкоди, яка завдана позивачу, вона оцінює в розмірі 500000 гривень 00 копійок та вважає, що ця сума є справедливою та співмірною з тими моральними стражданнями, які вона пережила внаслідок загибелі сина в ДТП. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 260000 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500000 гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 22 березня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачам про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 18 червня 2024 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 04 вересня 2024 року позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Також пояснила, що вона поховала чоловіка, а через два місяці внаслідок ДТП загинув її єдиний син. Вона лишилась одинокою, весь час знаходиться вдома. В неї погіршився стан здоров`я, а саме, є проблеми з серцем, артеріальним тиском та інше. Також зазначила, що не заперечує того факту, що страхова компанія виплатила їй 60000 гривень страхових виплат. Представник позивача - адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордеру серії ВН №1359464 від 29 квітня 2024 року та договору про надання правової допомоги №21 від 29 квітня 2024 року, в судовому засіданні зазначив, що внаслідок ДТП загинув єдиний син позивача. Оцінити моральну шкоду в даному випадку неможливо, враховуючи, яку втрату пережила позивач, однак вони оцінюють моральну шкоду в 500000 гривень, що також частково покриває витрати на поховання сина позивача, поминальні обіди та інше, про відшкодування матеріальної шкоди не звертались, оскільки позивач чеків з даного приводу не збирала. Також вважають, що з відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»» має бути стягнуто на користь позивача страхову виплату в розмірі 260000 гривень згідно полісу обов`язкового страхування власників наземного транспорту. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» - Панченко Ю.Ю., яка діє на підставі довіреності №05-2024 від 01 січня 2024 року, в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги вони не визнають в повному обсязі, оскільки позивачу відповідно до чинного законодавства було виплачено страхові виплати в розмірі 60000 гривень, що на момент ДТП дорівнювало 12 мінімальним заробітним платам, у 2020 році мінімальна заробітна плата складала 5000 гривень, що підтверджується квитанціями, наданими суду. Зазначена в полісі сума 260000 гривень - це зазначений ліміт. Крім того їхня позиція викладена у відзиві на позову заяву, який вони подавали до суду. На момент проведення судового засідання їхня позиція залишилася незмінною. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Фабро Є.А., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №136/2024-3383283 від 18 квітня 2024 року, в судовому засіданні пояснив, що позивачу страховою компанією згідно чинного законодавства було виплачено страхове відшкодування в розмірі 60000 гривень, що на момент ДТП відповідало 12 мінімальним заробітним платам. Крім того зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500000 гривень вони визнають частково, а саме 200000 гривень, а тому просять позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200000 гривень. Крім того зазначив, що позиція сторони відповідача [PERSON] обґрунтована у відзиві на позову заяву, який був ними поданий до суду. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешканка [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.4-6), а також витягом з реєстру територіальної громади, виданим відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №2412 від 28 грудня 2023 року (а.с.23). Відповідачами у справі є: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області №154/08-03 від 18 січня 2024 року (а.с.21, 25); Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»», місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, ЄДРПОУ - 20080515, що підтверджується інформацією про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17). Позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»» на її користь страхове відшкодування в розмірі 260000 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 500000 гривень 00 копійок. В підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви додано копію вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2021 року, відповідно до якого відповідача по справі [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 9 місяців з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки (а.с.8-10). Також до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 1984 року Шимківським сільським ЗАГСом Ананьївського району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Одеса Одеської області (а.с.12). Також до позовної заяви додано копію посвідчення серії [NUMBER] , виданого УСЗН Ананьївської РДА 21 жовтня 2020 року на ім`я позивача (а.с.13). Крім того до позовної заяви додано інформацію щодо полісу №АР1011002, діючого станом на 09 грудня 2020 року. Страхова компанія «Еталон», транспортний засіб: державний номер [NUMBER] , VIN-код - [NUMBER] , тип - В2: легковий автомобіль від 1601 до 2000 куб. см., марка та модель - Mazda_323 (а.с.14). Також 16 травня 2024 року представник відповідача ПрАТ «СК «Еталон»» надала до суду засвідчену копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1011002 від 02 липня 2020 року (а.с.90), з якого вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] 02 липня 2020 року оформлено вказаний вище поліс, строк дії якого становить до 01 липня 2021 року. Відповідно до вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260000 (двісті шістдесят), за шкоду, заподіяну майну - 130000 (сто тридцять тисяч гривень), розмір франшизи - 2600 (дві тисячі шістсот гривень) (а.с.90). 22 квітня 2024 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» - Панченко Ю.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-38), в якому представник позивача в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» просить відмовити в повному обсязі. Така позиція відповідача у відзиві на позову заяву обґрунтована тим, що дані правовідносини регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено чіткий перелік видів страхових виплат та порядок їх розрахунку. Згідно п.27.3 ст.27 вказаного закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Мінімальна заробітна плата у 2020 році в Україні відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» складала 5000 гривень, а тому із розрахунку 5000 гривень х 12 = 60000 гривень. Представник відповідача зазначила, що ПрАТ «СК «Еталон»» виплатило на користь позивача 6000 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями, які додаються до відзиву на позовну заяву. Таким чином ПрАТ «СК «Еталон»» виконало свої зобов`язання в повному обсязі. Також представник відповідача зазначила, що відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Представник відповідача зазначила, що при розрахунку суми страхового відшкодування та її виплати страхова компанія керується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими нормативними актами, а тому вимога позивача щодо спати ліміту, а саме 260000 гривень на її користь незаконна та безпідставна. Також до відзиву на позовну заяву додано копії платіжних інструкцій (безготівковий переказ в національній валюті): №273 від 08 грудня 2021 року, згідно якої ПрАТ «СК «Еталон»» виплатила позивачу страхове відшкодування по договору АР-1011002 від 01 липня 2020 року, зг.с/а 712-19948/1Ж; Без ПДВ, в сумі 20000 гривень 00 копійок, №348 від 17 грудня 2021 року, згідно якої ПрАТ «СК «Еталон»» виплатила позивачу страхове відшкодування по договору АР-1011002 від 01 липня 2020 року, зг.с/а 712-19948/1Ж; Без ПДВ, в сумі 10000 гривень 00 копійок, №366 від 22 грудня 2021 року, згідно якої ПрАТ «СК «Еталон»» виплатила позивачу страхове відшкодування по договору АР-1011002 від 01 липня 2020 року, зг.с/а 712-19948/1Ж; Без ПДВ, в сумі 10000 гривень 00 копійок, №235 від 25 січня 2022 року, згідно якої ПрАТ «СК «Еталон»» виплатила позивачу страхове відшкодування по договору АР-1011002 від 01 липня 2020 року, зг.с/а 712-19948/1Ж; Без ПДВ, в сумі 10000 гривень 00 копійок, №310 від 31 січня 2022 року, згідно якої ПрАТ «СК «Еталон»» виплатила позивачу страхове відшкодування по договору АР-1011002 від 01 липня 2020 року, зг.с/а 712-19948/1Ж; Без ПДВ, в сумі 10000 гривень 00 копійок (а.с.40-44). Також 24 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - адвоката Фабро Є.А., в якому він просить позовну заяву задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Еталон»» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 260000 гривень 00 копійок; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 200000 гривень 00 копійок. Свою позицію у відзиві на позовну заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в страховій компанії «Еталон» відповідно до поліса №АР1011002, який був діючим на момент ДТП. Відповідно до вказаного позову ліміт страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 гривень 00 копійок, за шкоду, завдану життю та здоров`ю, складає 260000 гривень 00 копійок. Таким чином, враховуючи положення ст.29 Закону України №1961-ІV відповідач «СК «Еталон»» повинен сплатити позивачу (потерпілому) суму страхового відшкодування у розмірі в межах ліміту за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, в розмірі 260000 гривень 00 копійок. Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь моральної шкоди, представник відповідача зазначає наступне. У зв`язку із загибеллю єдиного сина потерпілого, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних наслідків. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 500000 гривень. Не погоджуючись з вказаним розміром моральної шкоди, представник відповідача у відзиві, посилаючись на норми чинного законодавства України, практику Верховного Суду України, зазначив, що дійсно цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в страховій компанії «Еталон» відповідно до поліса №АР1011002, Відповідно до вказаного позову ліміт страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 гривень 00 копійок, за шкоду, завдану життю та здоров`ю, складає 260000 гривень 00 копійок. Відповідно до вимог а.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем ПрАТ «СК Еталон»» було виплачено позивачу страхове відшкодування в рахунок завданої моральної шкоди в розмірі 60000 гривень, однак зазначений розмір виплати не може відшкодувати тяжкість змін у житті позивача внаслідок втрати дитини, а тому представник відповідача вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду на користь позивача в розмірі 260000 гривень. Таким чином відповідач [PERSON] визнає позов частково, просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Еталон»» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 260000 гривень 00 копійок, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 200000 гривень 00 копійок (а.с.54-57). Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з ПрАТ «СК «Еталон»» страхового відшкодування в розмірі 260000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Згідно з п.27.1 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з п.36.1 ст.36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial