Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-02 00:00:00

У березні 2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року, постановленого у цивільній справі № 946/4542/22, яке набрало законної чинності 07.03.2023 року, за [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батьків: [PERSON] , померлого [INFO] , і [PERSON] , померлої [INFO] . Так, згідно з зазначеним судовим рішенням за позивачем [PERSON] , було визнано право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Однак, зареєструвати право власності на вище зазначене спадкове майно за собою на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року (цивільна справа № 946/4542/22), позивач не має можливості, оскільки, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт, накладений на підставі постанови Ізмаїльського міського суду від 08.02.2002 року. Так, згідно з отриманою від державного реєстратора інформаційною довідкою: «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» від 17.06.2022 року № 303003312, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є наступна інформація щодо виявленого обтяження: «Тип обтяження: арешт (архівний запис); Реєстраційний номер обтяження: 8205383; Зареєстровано: 19.11.2008 10:59:06 за № 8205383 реєстратором: Ізмаїльська державна нотаріальна контора, 68600, Одеська обл.., м. Ізмаїл, вул.. Клушина, 2 - А, (04841) 5 - 96 - 78, (04841) 5 - 96 - 75; Підстава обтяження: постанова, б/н, 08.02.2002, Ізмаїльський міський суд; Об`єкт обтяження: інше, домобудівля, адреса: [ADDRESS] ; Власник [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний 2881852ODESSA24, Архівна дата: 25.02.2002, Дата виникнення: 12.02.2002, № реєстра: ІДНК 12-02, внутр. № E40164323F324307D5B (згідно інформаційної довідки: «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» від 17.06.2022 р. № 303003312). Щодо виявленого арешту на житловий будинок [ADDRESS] , позивачу стало відомо з ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 08.02.2002 року у цивільній справі № 2 - 696/2002 року за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на домобудування та позовною заявою [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно і розподіл його в натурі. У даній цивільній справі [PERSON] при подачі позову до суду заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домобудування по [ADDRESS] , і Ізмаїльським міським судом було винесено ухвалу від 08.02.2002 року, про накладення арешту на вказаний будинок до розгляду спору по суті у суді. У резолютивній частині вказаної ухвали суду про накладення арешту на будинок [ADDRESS] зазначено (мовою оригіналу): «Наложить арест на домостроение по [ADDRESS] , принадлежащее [PERSON] до рассмотрения спора по существу в суде. Определение направить для исполнения в нотариальную контору, частному нотариусу, Измаильскому представительству Одесской товарной биржи, МБТИ». Відповідно, в наступному Ізмаїльською державною нотаріальною конторою у виконання ухвали Ізмаїльського міського суду від 08.02.2002 року (цивільна справа № 2 -696/2002 р.) згідно діючої на той час процедури і було накладено арешт на будинок [ADDRESS] , і власником був зазначений батько позивача [PERSON] . Надалі цивільна справа № 2-696/2002 була розглянута, і 21.08.2002 року Ізмаїльським міським судом Одеської області було постановлено рішення, відповідно до якого за батьком позивача - [PERSON] було визнано право індивідуальної власності на 2/3 частини домобудування [ADDRESS] , а за [PERSON] було визнано право індивідуальної власності на 1/3 частину домобудування [ADDRESS] (копія рішення Ізмаїльського міського суду від 21.08.2002 року була отримана позивачем з архіву Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області разом з копією ухвали про накладення арешту на будинок). Як зазначалося в ухвалі Ізмаїльського міського суду від 08.02.2002 року (цивільна справа № 2 - 696/2002) арешт на домобудування [ADDRESS] накладався до розгляду даної цивільної справи по суті. У 2003 році Ізмаїльським міським судом Одеської області розглядалася ще одна цивільна справа: № 2 - 14/2003 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл домобудування та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У даній цивільній справі 27.03.2003 року місцевим Ізмаїльським міським судом Одеської області було постановлено рішення, відповідно до якого було проведено розподіл домобудування і земельної ділянки по [ADDRESS] між [PERSON] і [PERSON] (копія рішення суду від 27.03.2003 року у цивільній справі № 2-14/2003р. була отримана позивачем з архіву Ізмаїльського міськрайонного суду). Після розгляду цивільної справи № 2 14/2003р, а саме 11.02.2004 року, Ізмаїльським міським судом Одеської області у цій цивільній справі було постановлено ухвалу, в якій зазначено про звернення [PERSON] до суду з заявою про зняття арешту з домобудування [ADDRESS] . Окрім того, у вказаній ухвалі суду зазначено про відсутність підстав для арешту будинку, у зв`язку із чим Ізмаїльським міським судом Одеської області в резолютивній частині ухвали від 11.02.2004 р. у цивільній справі № 2 - 14/2003р. заначено (мовою оригіналу): «Отменить арест на домостроение [ADDRESS] , принадлежащее на праве собственности [PERSON] и [PERSON] . Определение для исполнения направить в МБТИ, нотариальную контору» (копія ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 11.02.2004 р. (цивільна справа № 2-14-03) була отримана позивачем з архіву Ізмаїльського міського суду Одеської області). Однак, на підставі даної ухвали суду арешт з житлового будинку [ADDRESS] , як виявилося з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 303003312 від 17.06.2022, за життя батька позивача [PERSON] , померлого [INFO] , знято не було. Наявність зазначеного арешту на будинок [ADDRESS] у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачеві у повноцінному здійсненні його права власності на спадкове майно, визнаного за ним згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року, у зв`язку із чим позивач вважає необхідне просити суд скасувати наявність даного арешту у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач вказує, що він, [PERSON] не був суб`єктом цивільних правовідносин у цивільних справах: № 2 - 696/2002 р. та № 2 - 14/2003р, в яких розглядалися позовні вимоги батька [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] та вирішувалися питання щодо накладення арешту на будинок [ADDRESS] , тому позивач не може звернутися до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою щодо припинення обтяження (арешту) на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач зазначає, що арешт житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] частини якого належать йому на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм спадковим майном. З огляду на викладене, просить суд припинити (скасувати) дію обтяження, зареєстрованого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме, тип обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 8205383, зареєстрований 19.11.2008 року на підставі постанови (ухвали), б/н, 08.02.2002 року, Ізмаїльського міськрайонного суду, об`єкт обтяження: домобудівля за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, сповіщений про час, дату та місце судового засідання належним чином. Представник позивача адвокат Радіонова О.Ф. надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, просить суд розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення, просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, сповіщений про час, дату та місце судового засідання належним чином. Завідувач Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.80 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 21.08.2002 року по справі №2-696/2002 визнано за [PERSON] право індивідуальної власності на 2/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , та визнано за [PERSON] право індивідуальної власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , власником якої являвся [PERSON] . Згідно ухвали Ізмаїльського міського суду Одеської області від 08.02.2002 року накладено арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належне [PERSON] до розгляду спору по суті у суді. Рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 27.03.2003 року по справі №2-14-03 проведено розподіл домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS] та виділено у конкретне користування [PERSON] частину житлового будинку літ. «А», зокрема, його 1/3 частина, та виділено в конкретне користування земельну ділянку з виходом на [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] виділено в конкретне користування частину житлового будинку літ. «А», зокрема, його 2/3 частина, та виділено в конкретне користування земельну ділянку з виходом на [ADDRESS] . Ухвалою Ізмаїльського міського суду Одеської області від 11.02.2004 року скасовано арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належне [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року. Рішення набрало чинності 07.03.2023 року. Вказаним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2023 року (справа №946/4542/22) визнано за [PERSON] , як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , та визнано за [PERSON] як за спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2022 року на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , наявний арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8205383, зареєстрований 19.11.2008 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Ізмаїльського міського суду, б/н, від 08.02.2002 року. Власником житлового будинку зареєстрований [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, оскільки [PERSON] не був учасником по справі в якій накладений арешт на належне йому майно, арешт на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , частина якого належить на праві приватної власності позивачу по справі, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку про задоволення позову та припинення дії обтяження арешту (заборони відчуження) нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 8205383, зареєстрований 19.11.2008 року на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 08.02.2002 року, частина якого належала [PERSON] .

Outcome: approved