Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.07.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерської району м. Києва, актовий запис №325; залишити їй прізвище - [PERSON] ; судові витрати залишити фактично понесеними. В обгрунтування позову вказала, що 09.07.1998 вона одружилася з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З часу реєстрації шлюбу їх з відповідачем відносини характеризувалися взаємністю одне до одного та порозумінням. З 2014, після подій на Майдані та після окупації російською федерацією Автономної Республіки Крим, відповідач виїхав до АР Крим, де за усною інформацією, відомою їй від старшої доньки, яка інколи, досить рідко, спілкується телефоном з відповідачем, перебуває і по теперішній час. Відповідно з того часу вони з відповідачем припинили спільне проживання, та через такий тривалий час розлуки втратили почуття взаємності у відносинах, у них зникли спільні інтереси і втатилось бажання до спільного прроведення часу, ведення спільних справ, які стосуються побуту та інших сфер життя, які раніше їх поєднували та створювали відчуття сім`ї та подружжя. У зв`язку з тим, що вони з чоловіком перестали бути однією сім`єю та вже тривалий час не підтримують подружні стосунки, через таку тривалу відсутність сімейних відносин з відповідачем, їх шлюб став виключно формальним, а тому нею було прийнято рішення щодо розірвання шлбюбу через суд. Оскільки почуттів між нею та відповідачем не має, а на поновлення сімейних відносин з відповідачем вона не згодна, вважає, що подальше збереження шлюбу як юридичного факту неможливе, недоцільне і суперечитиме її інтересам, а тому шлюб між ними має бути розірваним. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, не має. Молодша донька проживає з нею, так як вона є неповнолітньою, її утримання та виховання вона здійснює самостійно, оскільки відповідач не надає (не надсилає) грошей чи будь-яким іншим чином не утримує їх спільну дитину. Старша донька повнолітня, проживає окремо від них. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2024 позовна заява позивача залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с. 13-14). 08.05.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків з оригіналом свідоцтва про одруження (а.с. 16, 17). Ухвалою судді від 10.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20-22). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.29). Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 24, 33, 39). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в шлюбі з 09.07.1998, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, актовий запис № 325. Присвоєні прізвища після укладення шлюбу чоловікові/дружині - « [PERSON] » (а.с.17). Сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 23.12.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.08.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві (а.с.8, 9). Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Підстав для примирення позивачка не вбачає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, сторони до збереження сім`ї не прагнуть. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити. Судові витрати (а.с.1), за клопотанням позивачки, вважати фактично понесеними останньою. На підставі викладеного та

Outcome: approved