Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

01.07.2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 178. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у серпні 2021 року вона вже зверталась з позовом про розірвання шлюбу, проте відкликала його. Протягом трьох років примирення та сімейне життя між сторонами не склалось. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з серпня 2023р. Не мають спільного бюджету. Кожен із них живе самостійним життям. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді від 15 липня 2024 року, після виконання вимог передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 14 серпня 2024 року відкладено розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України. В призначене судове засідання 05.09.2024 року сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в приміщені суду під підпис. Причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено,що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] , 12 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 178. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка Свідерський, дружини Свідерська. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2020 року, у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. Спірні питання з приводу місця проживання неповнолітньої дитини також у сторін на час розгляду даної справи у суді відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач в позовній заяві, зазначила, що бажає залишити прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - «СВІДЕРСЬКА». За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved