Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання приватизації незаконною, скасування розпорядження про приватизацію житла, анулювання свідоцтва про право власності та поновлення права на приватизацію. Позовні вимоги мотивовані тим, що наприкінці 2022 р. він від своєї матері [PERSON] дізнався, що був учасником приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , яка відбулась ще 04.06.2007. На початку травня 2023 р. через свого представника ознайомився з матеріалами приватизаційної справи на 59/100 частин квартири спільного заселення [ADDRESS] . Ознайомившись з цими матеріалами зрозумів, що мати не мала права надавати згоду на участь у приватизації цієї квартири від його (на той час малолітньої дитини) імені, оскільки зазначені дії позбавили його у майбутньому після досягнення повноліття взяти участь у приватизації державного житлового фонду. Крім того, на момент приватизації він не був зареєстрований у цій квартирі, а тому не мав права приймати участь у приватизації. Йому стало відомо, що 15.02.2007 нібито його прадід звернувся до відділу приватизації житла Хортицької районної адміністрації із заявою про приватизацію у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , додавши до заяви довідку про склад сім`ї та акт від 11.04.2007. У довідці про склад сім`ї від 15.02.2007 зазначено, що позивач був прописаний (зареєстрований) у квартирі з 1994 року, проте це не відповідає дійсності, оскільки зареєстрований за цією адресою лише з 25.03.2010. Відповідно, до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 76,19 кв.м., жила площа квартири складає 49,4 кв.м. [PERSON] , [PERSON] та позивачем, як нещодавно стало йому відомо, було приватизовано 59/100 частини квартири [ADDRESS] , в розмірі меншої норми житлової площі (по 15,06 кв.м. на кожного). Іншу частину цієї квартири займали родичі [PERSON] та [PERSON] , які за своє життя її не приватизували. До того ж, він не погоджується з виділом окремих частин квартири, що приватизував прадід та мати, оскільки цими неправомірними діями його було позбавлено права на володіння більшою частиною цієї квартири. На підставі цих документів Хортицькою районною адміністрацією видано свідоцтво про право власності на житло № 20069 від 05.06.2007, яким посвідчено право власності на 59/100 частини квартири спільного заселення за [PERSON] , [PERSON] та позивачем. Про існування цих документів він дізнався лише у травні 2023 року. На час приватизації позивачеві було 13 років, і він був фізичною особою з частковою цивільною дієздатністю. Мати і прадід позивача, приватизуючи квартиру, виконали всі дії, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» з дотриманням Положень про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 56 від 15.09.1992, однак згідно з чинним законодавством вони мали право розпоряджатися майном, а не правом позивача на приватизацію квартири. З цього виходить, що його мати, надаючи згоду на приватизацію квартири від імені позивача, фактично позбавила його права, після досягнення повноліття, прийняти участь у приватизації державного житлового фонду та скористатися правом на приватизацію житла за його власним вибором у майбутньому. Тобто, на момент приватизації квартири мати та прадід мали право приватизувати саме таку частину цієї квартиру та мали право приватизувати квартиру і без участі позивача. Вважає, що приватизація квартири здійснена з порушенням чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства та його законних прав на приватизацію, що стало наслідком позбавлення законного права приватизувати інше житло. Крім того, ознайомившись з матеріалами приватизаційної справи на приватизацію 59/100 частини квартири спільного заселення [ADDRESS] , у нього виникли сумніви щодо справжності подачі заяви на приватизацію та доданих до неї документів прадідом [PERSON] , який був головним квартиронаймачем, оскільки підпис, що стоїть на заяві та почерк, не є підписом та почерком прадіда. Прадід помер, та спитати його на теперішній час не виявляється можливим з приводу проведеної приватизації. Вважає, що приватизація проведена незаконно, у зв`язку з чим розпорядження голови Хортицької районної адміністрації від 04.06.2007 № 1803р є незаконним, і внаслідок чого свідоцтво про право власності на житло № 20069 від 05.06.2007 видано незаконно та державна реєстрація проведена безпідставно, а тому повинно бути скасована. Просить суд визнати незаконною приватизацію 59/100 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснену на підставі розпорядження голови Хортицької районної адміністрації від 04.06.2007 №1803р за якою право сумісної власності зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; Визнати розпорядження голови Хортицької районної адміністрації від 04.06.2007 №1803р незаконним та скасувати; Анулювати свідоцтво про право власності на житло, видане 05.06.2007 № 20069 Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради; Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 59/100 частини квартири [ADDRESS] проведену Орендним підприємством Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації 10.07.2007; Визнати право [PERSON] та [PERSON] на приватизацію житла з відновленням житлових чеків; Судові витрати стягнути з відповідачів. 20.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 19.07.2023 року, до суду, від представника відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надійшов відзив на позов у якому вказано, що вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Правові підстави проведення приватизації житла На час спірних правовідносин порядок передачі квартир у власність громадин та склад документів, що підлягають оформленню були визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир \будинків), жилих приміщень у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжі від 17.11.2006 (справа №2/2683/06р) було змінено договір найму в кв. [ADDRESS] шляхом укладення окремих договорів найму та відкриття двох особистих рахунків: один на ім`я [PERSON] на склад сім`ї: він, [PERSON] , [PERSON] на 2 кімнати (житловою площею 13,9 кв.м. та 15,8 кв.м.) і другий особистий рахунок на ім`я [PERSON] , [PERSON] на 2 кімнати (житловою площею 11.9 кв.м. та 7,8 кв.м.). Розпорядженням голови Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради від 04.06.2007 № 1803р «Про приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] » передано у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 59/100 частин квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного розпорядження, Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради видане свідоцтво про право власності на житло від 05.06.2007 №20069, яким посвідчено право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на 59/100 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме на кімнату №4 площею 15,80 кв.м.; кімнату №9 площею 13,90 кв.м. На час приватизації [PERSON] було 13 років, він був малолітньою особою, та був прописаний з 29.03.1994р. в кв. [ADDRESS] . Підтвердженням факту його прописки в спірній квартирі була довідка про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають 2 наймача та займані ними приміщення від 15.02.2007 №26, яка була видана житлово-експлуатаційною дільницею №35 ВРЄЖО №8. Довідка була підписана керівником підприємства по обслуговування житла, паспортистом та скріплена печаткою підприємства. Форма заяви на приватизацію передбачає тільки підпис наймача та повнолітніх членів сім`ї (додаток 4 до Положення). Підписи на заяві щодо приватизації кв. [ADDRESS] наймача та повнолітніх членів сім`ї були засвідчені керівником підприємства по обслуговуванню житла житлово-експлуатаційної дільниці №35 ВРЄЖО №8. Чинним законодавством щодо приватизацію державного житлового фонду на час спірних правовідносин в 2007 році не було передбачено, що за малолітніх та неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або опікуни. Підставою для приватизації житла за участю малолітніх та неповнолітніх була довідка про їх прописку в квартирі (будинку), яка видавалася підприємствами по обслуговуванню житла, Норма у законодавстві про те, що за малолітніх та неповнолітніх членів сім`ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або опікуни та згоду на участь у приватизації дітей батьки (усиновлювачі) або опікуни засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини з`явилася з прийняттям нового Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерство з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (в редакції від 10.05.2018 №114). Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Вважає, що приватизація кв. [ADDRESS] була проведена відповідно до чинного законодавства на час її здійснення, підстав для її скасування немає. Просить суд позовну заяву залишити без задоволення. 15.08.2023 року, до суду, від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 13.09.2023 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалами суду від 13.09.2023 року, 16.11.2023 року витребувано з Хортицького районного відділу у м. Запоріжжя УМДС України в Запорізькій області інформацію про дату реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 04.12.2023 року до суду з Хортицького районного відділу у м. Запоріжжя УМДС України в Запорізькій області надійшла відповідна довідка. Ухвалою суду від 31.01.2024 року витребувано з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію з якої дати [PERSON] , як малолітня дитина був внесений в карту матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 20.02.2024 року до суду з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла відповідна довідка. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові і відповіді на відзив. Також пояснив, що при приватизації були порушення, матір позивача приватизувала частину квартири без врахування його інтересів, порушила його право на приватизацію, та підробила підпис діда. Позивач зареєстрований у квартирі з 2010 року і відповідно набув право на приватизацію лише в 2010 році. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала. Пояснила що підпис вона поставила за діда так як той хворів, про приватизацію дід знав, але не міг прийти і поставити підпис. Більше нічого сказати не може. У судовому засіданні представниця відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району позов не визнала з мотивів викладених у відзиві. Додатково пояснила, що до органу приватизації були наданий пакет документів з довідкою про реєстрацію позивача з 1994 року у спірній квартирі, а саме внесення відомостей до картки матері. В 2010 році позивач отримав паспорт і відбулась його реєстрація у квартирі. Приватизація відбулась за участі позивача так як він був внесений до картки матері. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 59/100 квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,18 кв.м., у тому числі житловою площею 29,7 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № 20069 від 05.06.2007 року, виданого на підставі розпорядження № 1803р. від 04.06.2007 року Голови Хортицької районної адміністрації м. Запоріжжя. З копії паспортного документу № 004246177, виданого 25.11.2019 року Хортицьким районним відділом у місті Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, вбачається, що на час приватизації спірної квартири в 2007 році, позивач [PERSON] [INFO] , був неповнолітнім. Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного Демографічного Реєстру від 27.11.2019 року, інформації Хортицького районного відділу у м. Запоріжжя УМДС України в Запорізькій області від 29.11.2023 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.03.2010 року. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Частиною третьою статті 9 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Станом на час подання до органу приватизації заяви [PERSON] від 15.02.2007 року про передачу йому та членам його сім`ї в спільну сумісну власність приміщення комунальної квартири за адресою: [ADDRESS] , та видачу розпорядження № 1803р. від 04.06.2007 року про приватизацію вказаної квартири, приватизація здійснювалася у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року та наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян». Згідно з приписами ч. 1, 2 ст.8 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» (в редакції на момент приватизації спірної квартири), приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Згідно з п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Відповідно до п. 20-21 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку), громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені і на них враховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Таким чином, однією з обов`язкових умов для виникнення в мешканців квартири права на приватизацію квартири є їх звернення до органів приватизації. Матеріалами справи встановлено, що до органу приватизації із заявою від 15.02.2007 звернувся [PERSON] про передачу йому та членам його сім`ї в спільну сумісну власність приміщення комунальної квартири за адресою: [ADDRESS] . У заяві уповноваженим власником вказаний [PERSON] , наявний підпис повнолітнього члена сім`ї з номером паспорту [NUMBER] , та посилання на довідку №26 від 15.02.2007 про склад сім`ї. Відповідно до матеріалів справи, паспорт СА741562 належить відповідачці [PERSON] - матері позивача [PERSON] . Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №26 від 15.02.2007 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] наявні два наймачі: [PERSON] і [PERSON] . Членами сім`ї [PERSON] які мають право на житло вказані відповідачка [PERSON] і позивач [PERSON] . Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.02.2024 року, відносно [PERSON] [INFO] були внесені відомості до картки матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 29.03.1994 року. Посилання позивача на недопустимість здійснення приватизації спірної частини квартири відповідачкою - матері позивача лише за її одноособовою згодою, є безпідставними, оскільки при здійсненні приватизації органом приватизації були дотримані вимоги діючого на той час законодавства, яке регулювало приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Таким чином, мати позивача - відповідачка [PERSON] діяла у процесі приватизації спірної частини квартири в 2007 році як у власних інтересах, так і в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] , як законний представник, відповідно до чинного законодавства. Також безпідставним є посилання позивача на те, що приватизація частини спірної квартири на його ім`я в період малоліття, порушує його права на житло та позбавило можливості самостійно реалізувати своє право на приватизацію державного житлового фонду. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація житлового фонду здійснюється шляхом його відчуження на користь громадян України у спосіб безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю. Згідно зі ст. 5 Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Таким чином для приватизації державного житлового фонду житлові чеки вважаються використаними повністю, якщо у власність наймача і кожного члена його сім`ї безоплатно передано з державного житлового фонду загальну площу квартири (будинку) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Так само житловий чек є використаним у повному обсязі один раз, якщо його залишок після безоплатної приватизації житла, площа якого менша санітарної норми, використано для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду або весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Так тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого пунктом 5 статті 5 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», що і вказав у своєму висновку Конституційний Суд України у рішенні № 15-рп/2010 від 10.06.2010 р. у справі № 1-38/2010. Враховуючи наведене, участь позивача у приватизації частини спірної квартири, яка має загальну площу 45,18 кв.м., житлову площу 29,7 кв.м., разом зі своєю сім`єю, в складі трьох осіб, жодним чином не позбавляє його можливості самостійно реалізувати своє право на прийняття участі у приватизації державного житлового фонду, оскільки житлові чеки позивача використані не в повному обсязі. Приватизація може бути визнана незаконною в разі порушення вимог законодавства, яке регулює процедуру її проведення, та, як наслідок, підставою для скасування розпорядження органу приватизації та видане на його підставі свідоцтво. Судом не встановлено факту порушення вимог законодавства зі сторони органу приватизації. Стосовно позовних вимог про визнання права [PERSON] та [PERSON] на приватизацію житла з відновленням житлових чеків. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою. У даній справі, вказаний спосіб захисту прав позивача у спорі, що виник з приводу приватизації частини квартири, фактично є наслідком задоволення позову за вимогами про визнання незаконним розпорядження відповідача, визнання незаконною приватизацію, анулювання свідоцтв про право власності на житло, скасування держаної реєстрації права власності, і не зумовлений порушенням (оспоренням або не визнанням) відповідачем - Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району, права позивача на безоплатну приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Також враховуючи те, що позовні вимоги позивача стосуються і відповідачки [PERSON] , яка зустрічних позовних вимог, та взагалі позовних вимог не заявляла. Посилання позивача, як на підставу у незаконності приватизації, на сумніви у справжності подачі заяви на приватизацію та доданих до неї документів прадідом [PERSON] , справжності його підпису, суд відхиляє так як позивачем не надано належних і допустимих доказів даного твердження. Пояснення у судовому засіданні відповідачки [PERSON] стосовно підробки нею підпису [PERSON] , суд сприймає критично з огляду на наявність тісних родинних зав`язків з позивачем, очевидну особисту зацікавленість в результатах розгляду справи, і відсутність будь яких інших об`єктивних доказів. Таким чином суд вважає, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що його матір - відповідачка [PERSON] , прадід [PERSON] , під час приватизації спірної частини квартири діяли всупереч інтересів позивача, та приватизація була проведена з порушенням норм діючого законодавства і за підробленими документами. В зв`язку з наведеним, суд не має законних підстав для задоволення вимог позивача, оскільки ним не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed