Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-04 00:00:00

30 травня 2024 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла позовна заява від Приватного підприємства «ШЕРИФ-ВІННИЦЯ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 липня 2015 року між Приватним Підприємством «ШЕРИФ-ОХОРОНА» та [PERSON] укладено Договір № 835/КВ про надання послуг охорони квартири. 11 жовтня 2022 року на підставі Рішення Приватного Підприємства «Шериф-Охорона» № 11/10/22 завіреного Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою Олександром Миколайовичем та зареєстровано в реєстрі за № 3631 було затверджено нове повне найменування Заявника: «Приватне Підприємство «Шериф-Охорона». Відповідно відбулася заміна в найменуванні юридичної особи з Приватного Підприємства «Шериф-Охорона» на Приватне Підприємство «Шериф-Вінниця. Відповідно до умов Договору, Виконавець надавав обраний Замовником перелік послуг визначених п.1.2., а саме: - «Охорона Об`єкта здійснюється шляхом спостереження за станом технічних засобів охорони-сигналізації (надалі - ТЗО) на Об`єкті та негайного виїзду Групи Мобільного Реагування при їх спрацюванні з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання засобів сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які протиправно проникли на Об`єкт для наступної передачі їх правоохоронним органам.», Пунктом 1.1. Договору визначено, що послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] . Вартість обраних Замовником послуг, згідно пункту 7.1. Договору, складає 350,00 (триста п`ятдесят гривень 00 копійок) без ПДВ за один місяць їх надання. З моменту підписання Договору Відповідачем періодично допускалося прострочення по оплаті за надання послуг, проте з грудня місяця 2022 року та до 25 січня 2024 року (включно) Відповідачем не здійснено жодної оплати, у зв`язку з чим в останньої утворилась істотна заборгованість перед позивачем, за отримані по Договору послуги. Оскільки, протягом тривалого часу Відповідач не виконувала грошові зобов`язання по сплаті вартості послуг, Відповідачу неодноразово направлялися повідомлення про можливість Виконавця призупинити надання послуг та розірвання договору в разі непогашення існуючого боргу. У зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань, Позивачем на адресу Відповідача 27 березня 2024 року направлено повторно повідомлення-вимогу про неналежне виконання зобов`язань за Договором, сплату грошових коштів у сумі 4 659,00 грн., проте, Відповідач так і не виконує грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих Позивачем послуг. Окрім цього, відповідно до п. 9.2 Договору, Позивачем передано Відповідачу охоронне обладнання, а саме: ППК «Лунь» загальною вартістю 2 100,00 грн., яке Відповідач мала повернути протягом 2-х днів після розірвання (припинення) Договору. Станом на дату подачі позову сума заборгованості Відповідача за отримані по Договору послуги складає 6 759,00 грн., яку позивач просить стягнути з Відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації місця проживання, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відзиву Відповідач не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 24 липня 2015 року між Приватним Підприємством «ШЕРИФ-ОХОРОНА» та [PERSON] укладено Договір № 835/КВ про надання послуг охорони квартири. Відповідно до умов Договору, Виконавець надавав обраний Замовником перелік послуг визначених п.1.2., а саме: - «Охорона Об`єкта здійснюється шляхом спостереження за станом технічних засобів охорони-сигналізації (надалі - ТЗО) на Об`єкті та негайного виїзду Групи Мобільного Реагування при їх спрацюванні з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання засобів сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які протиправно проникли на Об`єкт для наступної передачі їх правоохоронним органам.». Пунктом 1.1. Договору визначено, що послуги надавалися за адресою: [ADDRESS] . Вартість обраних Замовником послуг, згідно пункту 7.1. Договору, складає 350,00 (триста п`ятдесят гривень 00 копійок) без ПДВ за один місяць їх надання. У зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань, Позивачем на адресу Відповідача 27 березня 2024 року направлено повторно повідомлення-вимогу №12-12/22-1 про неналежне виконання зобов`язань за Договором, сплату грошових коштів у сумі 4 659,00 грн., проте Відповідач так і не виконує грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих Позивачем послуг. Крім цього, відповідно до п. 9.2 Договору, Позивачем передано Відповідачу охоронне обладнання, а саме: ППК «Лунь» загальною вартістю 2 100,00 грн., яке Відповідач мала повернути протягом 2-х днів після розірвання (припинення) Договору, однак у встановлений строк, тобто не пізніше 28.01.2024 року, Відповідач надане їй обладнання не повернула. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. «Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості» (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Приписами ст. 978 ЦК України встановлено, що за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором на загальну суму 6 759,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. З викладеного,

Outcome: approved