Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

У травні 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Башівської сільської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю та здійснення реєстрації місця проживання дітей. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами розірвано. Посилаючись на те, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей, позивач просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з [PERSON] та надати позивачу дозвіл на зняття з реєстрації та реєстрацію дітей без згоди батька. Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання. Відповідачем відзив на позов не надано. Ухвалою підготовчого судового засідання від 24.06.2024, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті. 27.08.2024 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, оскільки не надано доказів, що [PERSON] перебуває у складі Збройних сил України у військовій частині, яка виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником, Згідно ст. 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість клопотання представником відповідача не надано. Посилання на неможливість розгляду справи без участі відповідача та його представника суперечить інституту цивільного судочинства та призведе до тривалості строків судового провадження, оскільки при розгляді справи судом дотримуються права всіх учасників щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач, представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Дослідивши докази, пояснення сторін, викладені у позовній заяві, та відповідні до них правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Як встановлено судом, з 04.02.2012 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у шлюбі, який було зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №72. Під час шлюбу у подружжя народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.06.2018 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що від народження і до теперішнього часу неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю - [PERSON] в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою Бишівської сільської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 13.02.2024 № 10. Син, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дочка, [PERSON] , [INFO] , з моменту розлучення батьків і по теперішній час проживає без реєстрації за місцем проживання та реєстрації матері - [PERSON] . Службою у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради обстежено умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.06.2024, за адресою: [ADDRESS] , проживають, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , бабуся - [PERSON] , [INFO] , дідусь - [PERSON] , [INFO] . Умови проживання відмінні, відповідають всім санітарно-гігієнічним нормам. Будинок двоповерховий складається з чотирьох житлових кімнат, газове та твердопаливне опалення, тепла підлога, власна свердловина, кухні, гіральні-гардеробної, двох санвузлів та кладової. Для виховання та всебічного розвитку малолітніх дітей створені всі необхідні умови. У кожної дитини є окрема кімната, повністю омебльовані. На закритій території домоволодіння створені всі умови для фізичного та духовного розвитку дітей. Відповідно до характеристики на в.о. директора КНІІ «Бишівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бишівської сільської ради Київської області, [PERSON] від 16.02.2024 №02-21/214, яка видана Бишівською сільською радою Фастівського району Київської області, остання, зарекомендувала себе відповідальним, сумлінним, досвідченним працівником в галузі медицини, яка працює на перспективу та вносить вагомий внесок у розвиток та надання якісних медичних послуг населенню. Відповідно до характеристики сім`ї від 14.02.2024 №10, яка видана Ясногородською гімназією-освітній центр Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , постійно цікавиться шкільним життям своїх дітей, відвідує батьківські збори, свята, спілкується з учителями. Діти виховані та чемні, мають гарні відносини з однолітками. Мати привчає їх до самостійності і праці. Стосунки в родині приязні. У сім`ї доброзичлива атмосфера та сприятливий психологічний клімат. Відповідно до характеристики, виданої Ясногородською гімназією- освітній центр Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області від 14.02.2024 №11, [PERSON] , закінчив п`ятий клас, проживає разом з мамою, двома сестрами, бабусею та дідусем. [PERSON] разом з бабусею та дідусем приділяють належну увагу навчанню та вихованню неповнолітнього [PERSON] , беруть участь у його шкільному та особистому житті, регулярно спілкуються з вчителями та класним керівником. Беруть участь у загальноосвітніх та класних батьківських зборах. Фізичного та психологічного насильства до дітей в сім`ї не виявлено. Відповідно до характеристики від 19.02.2024, виданої Музичанським будинком культури, [PERSON] та [PERSON] відвідують гурток естрадно-циркового мистецтва «Fly сats». Відповідно до довідок від 05.06.2024 № 42 та № 43, діти проживають разом із мамою, бабусею, дідусем, які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, беруть участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкуються з вчителями, класним керівником. Хвилюються за їх навчання та виховання. Мати, [PERSON] , підтримує бажання дітей у всебічному розвитку, зокрема, досягти високих результатів в естрадно-цирковому мистецтві. Батько, [PERSON] , не проявляє інтересу до навчання та виховання неповнолітнього сина. Не цікавиться його успішністю в школі, не спілкується з класним керівником та вчителям, не відвідує батьківські збори. Відповідно до довідки виданої КНП «Бишівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бишівської сільської ради Київської області від 13.02.2024 №28, [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у дитячого сімейного лікаря, прийом проходять в присутності їхньої матері. На засідання комісії з питань захисту прав дитини була запрошена Директор Ясногородської гімназії освітнього центру Бишівської сільської ради - Шамота Любов Миколаївна , яка засвідчила, що малолітні [PERSON] га [PERSON] отримують належну увагу від мами, діда та баби, які піклуються про них і беруть активну участь в їхньому особистому житті, спілкуються з вчителями та класним керівником. [PERSON] , [INFO] , підтвердив свою згоду проживати з мамою. На засідання комісії з питань захисту прав дитини батько дітей - [PERSON] не прибув. Про дату та час проведення був повідомлений. Додаткові документи по справі не надав. Відтак третьою особою визнано доцільним місце проживання дітей з матір`ю. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час проживання дітей з матір`ю, яка фактично проживає разом з ними з народження, буде відповідати саме інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи, зважаючи на усталений побут дітей, їх проживання з матір`ю позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному, а відтак вимоги щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю є такими, що підлягають задоволенню. Крім того, зважаючи на визначення місця проживання дітей матір`ю, суд задовольняє похідні вимоги щодо надання позивачу дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дітей без згоди батька, що відповідатиме інтересами дітей. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір - 1211,00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та витрати на правничу допомогу в розмірі 26000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved