Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Гайворонської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що [PERSON] , народилась [INFO] , в м. Києві. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Коли їй виповнилося 3 роки, батьки перестали проживати разом та мати залишила її проживати разом з батьком. З цього моменту вона проживає разом з своїм батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , який самостійно її виховує та утримує до цього часу. За весь час окремого проживання матері від неї, вона час від часу провідувала її. Всі візити були з ініціативи батька. На даний час, під час всіх дитячих візитів до матері, вона пам`ятає, що мати не проявляла позитивних емоцій під час зустрічей, проявляла байдужість та роздратованість до неї, вона почувала себе небажаною. Згодом вона відмовилась відвідувати свою матір, а матір взагалі повністю усунулась від виконання батьківських обов`язків відносно позивачки: не намагається зустрітися, не бере участь у вихованні, навчанні, не утримає позивачку. Під час випадкових зустрічей зі своєю матір`ю, вона неодноразово помічала, що мати уникає контакту та спілкування, та відводить погляд в іншу сторону. Батько дитини - [PERSON] особисто займається вихованням і навчанням неповнолітньої доньки, а також її утриманням, забезпечує житлом, одягом, їжею, гідними умовами життя, піклується про її духовний, фізичний, розумовий розвиток, дбає про її здоров`я. Позивач з батьком проживає у власному приватному будинку. Їй забезпечені гідні умови проживання та гармонійні умови оточення. Між нею та батьком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню позивачки, у повноцінному світосприйманню життя та оточуючих її людей. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Гайворон Кіровоградської області, батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Київ та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Позивачка, її законний представник та представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, підтримали наданий відзив, в якому просили відмовити в задоволені позову та просили не стягувати понесені судові витрати з позивачки. Представник третьої особи органу опіки та піклування Гайворонської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання розглянути справу без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що добре знайомі з відповідачкою по справі. На їх думку остання неналежним чином виконує свої обов`язки стосовно доньки [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , в м. Києві. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-13). Згідно довідки № 76 від 03.06.2024 року [PERSON] навчається в КЗ «Гайворонський ліцей №1» Гайворонської міської ради в 10 класі (а.с. 19). Згідно довідки Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області №517 від 01.05.2024 року, [PERSON] проживає разом з батьком - [PERSON] та знаходиться на його утриманні (а.с. 14). Згідно довідки №49 виданої сімейним лікарем [PERSON] .. [PERSON] , [INFO] є цілком здоровою (а.с. 15). Відповідно до змісту характеристики [PERSON] учениці 9 класу КЗ «Гайворонський ліцей №1», [PERSON] має успіхи у навчанні та в загальному має позитивні відгуки за результатами у навчанні, загально розвинена, має широке коло друзів. Мати не бере участі у вихованні доньки. Утриманням та вихованням дитини займається батько та бабуся, які приділяють належну увагу вихованню дитини цікавляться її навчанням та поведінкою, відвідують класні та загальношкільні збори (а.с. 16-17). Згідно копії рішення Виконавчого комітету Гайворонської міської ради №180 від 16.09.2022 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Відповідно до акту умов проживання № 246 від 20.05.2024 року [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з ним проживають: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - бабуся позивачки. Умови проживання на високому рівні, сім`я проживає у власному приватному будинку, забезпечена меблями, побутовою технікою, продуктами харчування та паливом. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови, дитина має власну кімнату, забезпечена одягом, взуттям комп`ютерною технікою (а.с. 20). [PERSON] надала письмову згоду в 2022 року, на визначення місце проживання доньки [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Відповідно до змісту заяви (згоди), [PERSON] підтверджує що останніх 10 років їхня донька - [PERSON] проживає разом зі своїм батьком та перебуває на його повному утримані (а.с. 22). Згідно висновку органу опіки та піклування Гайворонської міської ради позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] не відповідає інтересам дитини (а.с. 56-57). Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Вимоги позивачки зводяться до необхідності застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу за неналежне виконання нею батьківських обов`язків щодо її неповнолітньої дитини у вигляді позбавлення відповідачки батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини. Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на матір повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідачку, як позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні відповідачкою обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено. Позивачка в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неї, однак в судовому засіданні, так і не було встановлено, що відповідачка є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Поведінку відповідачки, яка не відповідає загальноприйнятим критеріям в суспільстві, не можна вважати ухиленням від виконання батьківських обов`язків, оскільки вона є прямим наслідком неприязних стосунків, які склались в родині. Зазначене узгоджується також з показами наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно, бабусею позивачки та близькою людиною сім`ї позивачки і фактично підтверджують своє негативне ставлення до відповідачки. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідачки застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) ЄСПЛ наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункти 57, 58). Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з цим, з урахуванням досліджених доказів, які свідчать про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків, суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків, що відповідає приписам Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.

Outcome: dismissed