Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-26 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому зазначала, що з 18 жовтня 2014 року по 13 листопада 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року у справі №473/3287/17 з [PERSON] на користь [PERSON] ( [PERSON] ) щомісячно стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1\~000 грн, до повноліття дитини. Однак [PERSON] , який проживає з матір`ю, є особою з інвалідністю, має тяжке захворювання (цукровий діабет І ступеня) та потребує коштів на лікування, у той час, як стягуваних з відповідача аліментів недостатньо для забезпечення дитини та підтримання належного стану його здоров`я. Тому, враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак від виконання свого обов`язку ухиляється, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року у справі №473/3287/17, та щомісячно стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. 26 липня 2024 року від представниці відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання вимоги позивачки визнала частково, вважаючи значно завищеними вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу). При цьому просила врахувати, що: - відповідач своєчасно та в повному обсязі виконує свій обов`язок щодо утримання сина, сплачуючи за рішенням суду аліменти (заборгованість відсутня) та в добровільному порядку приймає участь у додаткових витратах на утримання [PERSON] , тобто в достатній мірі забезпечує свого сина; - обов`язок щодо утримання дитини є обов`язком обох батьків у рівних частках, а не лише батька; - у провадженні Вознесенського міськрайонного суду на час розгляду справи є два невирішені між сторонами спори, в межах яких вирішується питання про присудження позивачці та [PERSON] додаткового матеріального забезпечення від відповідача (справа №473/2447/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини; справа №473/2446/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини). Разом з тим, вважала безпідставною вимогу [PERSON] щодо стягнення аліментів у новому розмірі з дати звернення з позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представниця [PERSON] не з`явилися, однак остання надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та часткове визнання позовних вимог (щодо зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини його заробітку (доходу)). При цьому просила врахувати доводи, викладені у відзиві на позов. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представниці відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю (а.с. 3, 4). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року у справі №473/3287/17 з [PERSON] на користь [PERSON] ( [PERSON] ) щомісячно стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 1\~000 грн, до повноліття дитини (а.с. 5). Позивачка бажає змінити спосіб стягнення аліментів, вважаючи, що більш необхідним та достатнім способом матеріального утримання [PERSON] (який є особою з інвалідністю, має незадовільний стан здоров`я, тяжке захворювання (цукровий діабет І типу) та потребує лікування) з боку батька буде стягнення з нього аліментів у частці від отримуваного відповідачем заробітку (доходу). Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України). У разі стягнення судом аліментів у частці від заробітку така частка визначається судом. У разі стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі грошовий розмір аліментів визначається судом (ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України). Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, вибір способу стягнення аліментів та його зміна залежить виключно від волі того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18. За встановленого, враховуючи обставини справи, зокрема те, що [PERSON] є особою з інвалідністю, має тяжке захворювання (цукровий діабет І типу) та потребує коштів на лікування (а.с. 7, 8, 9, 22), у той час, як стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1\~000 грн щомісячно явно недостатньо для забезпечення дитини та підтримання належного стану його здоров`я, а тому спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 20 листопада 2017 року у справі №473/3287/17 підлягає зміні (з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу)). При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку, суд враховує підтверджені матеріалами справи обставини, а саме: - задовільний стан здоров`я [PERSON] , перебування його на військовій службі за призовом під час мобілізації та, відповідно, отримання ним стабільного прибутку (грошового утримання) (а.с. 40); - незадовільний стан здоров`я дитини, однак в сукупності з рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 01 серпня 2024 року у справі №473/2447/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, згідно якого з відповідача на користь позивачки вже стягуються додаткові витрати, обумовлені незадовільним станом здоров`я сина [PERSON] та необхідністю його лікування, у розмірі 4\~000 грн щомісячно. За встановленого, суд дійшов висновку, що при зміні способу стягнення аліментів, з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Виходячи з того, що предметом спору є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення, а тому правило ч. 1 ст. 191 СК України про присудження аліментів від дня пред`явлення позову до вказаних правовідносин не застосовуються. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь державного бюджету 605,60 грн судового збору.

Outcome: partial