Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] (далі відповідач) на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2021 року по 01.04.2023 року 160\~615,23 грн., та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 105,9 кв.м., є споживачем послуги з постачання теплової енергії. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані їй послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем подано відзив, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначила, що придбала нежитлові приміщенні за адресою: [ADDRESS] - 13.12.2006 року, у вказаному приміщенні відсутнє опалення. Жодного договору з позивачем на постачання теплової енергії не укладала. Стверджує, що не отримувала лист та вимогу від 25.10.2023 року про повернення суми заборгованості. Відповідач жодного разу не отримувала розрахунки за послуги, які надає позивач. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказано наступне. Послуга надається від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового приміщення), від точки приєднання здійснюється обслуговування його власником (співвласниками). Відповідач не надає до суду акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення у відповідності до наказу 169, що свідчить про правомірність нарахування відповідачу за спожиту теплову енергію. До обов`язків споживача теплової енергії належить своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача не визнала позовні вимоги, підтримала обставини, викладені у відзиві, просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Вказала, що в приміщенні немає радіаторів опалення та будь-чого для отримання теплової енергії, як послугу позивача. Вказала, що з технічного паспорту на об`єкт вбачається відсутність даного обладнання. Суд, заслухавши представників сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, встановив наступне. [PERSON] є власником нежилих приміщень № 1, 2, 3, 4 загальною площею 105,9 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2006 року. Відповідно до довідки АТ «Херсонська ТЕЦ» заборгованість [PERSON] (ос.рахунок 790) та розрахунку за період з 01.11.2021р. по 01. 11.2023р. становить 160\~615, 06 грн. Згідно довідок про наявність послуги опалення у абонентів Херсонської ТЕЦ за листопад, грудень 2021 року, січень-березень, грудень 2022 року, січень-березень 2023 року, позивачем надавалась послуга по [ADDRESS] . Надані стороною відповідача фото, суд до уваги не бере, оскільки неможливо достеменно встановити, що за об`єкт на фото, тобто дані докази є неналежними. Відповідно до опису вкладеного у відправленні № 7300800043602 та квитанції про оплату відправлення, [PERSON] сторона позивача напарвлялалист від 25.10.2023 року, вимогу щодо погашення заборгованості від 25.10.2023 року, акт, рахунок. Технічний паспорт на нежилі приміщення № 1, 2, 3, [ADDRESS] від 27.07.2020 року не є належним доказом відсутності надання послуг з теплопостачання. Оскільки діючим законодавством встановлений порядок відключення від мереж теплопостачання, що має бути підтверджено конкретними документами, щодо проходження відповідної процедури. Так, відповідно до ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року\~споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України №1875-ІV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV), Законом України від 02.06.2005 №2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон №2633-IV), іншими нормативно-правовими актами. Закон №1875-ІV визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. За термінами, визначеними у статті 1 Закону №2633-IV, система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для тепло-забезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 4 Закону №2633-ІV встановлено, що проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. Пунктом 2 статті 8 Закону №1875-ІV передбачено, що стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством. Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання встановлені статтею 13 Закону № 2633-ІV. До основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема, регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері; затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об`єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території. Відповідно до статті 19 Закону № 2633-ІV споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Положеннями статті 24 Закону № 2633-ІV визначено, що споживач теплової енергії має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків. Тобто споживач має обов`язок укласти договір. Таким чином суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про відсутність договору із споживачем. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів врегульовано пунктами 24-28 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі по тексту - Правила). Згідно із пунктом 24 цих Правил споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у зв`язку з відключенням від мереж централізованого опалення закріплено в пункті 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(далі - Правила). Згідно з пунктом 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4\~(далі - Порядок від 22 листопада 2005 року №4) визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (із змінами внесеними\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169) відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання окремих приміщень житлового будинку, у тому числі квартир, не передбачено. Відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.03.2006 №154, з подальшими його змінами, останнім утворена постійно діюча міжвідомча комісія з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення. Враховуючи відсутність протоколу та Рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП про відключення нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , підстав вважати, що припинились послуги з централізованого опалення за даною адресою у спосіб, визначений законодавством, у суду не має. За таких обставин, належних та допустимих доказів від`єднання нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 в будинку [ADDRESS] від мереж теплопостачання суду не надано. Послуги з теплопостачання надавалися, докази іншого в матеріалах справи відсутні, враховуючи вимоги\~ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та ст. ст.\~525,\~526,\~628,\~630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 509\~ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved