Jurisdiction: civil
Date: 2024-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 27.07.2006 року Виконавчим комітетом Софіївсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 11. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2024 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.07.2006 року Виконавчим комітетом Софіївсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 11. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved